ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1992/22Головуючий у 1-й інстанції Клим Т.П.
Провадження № 33/817/58/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 124, ст. 122-4, ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бойка П.В.;

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Сідорової І.А.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

Як визнав суд, 02.10.2022 о 15 годині в місті Почаїв по вулиці Лосятинській, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 ерував транспортним засобом марки «Нісан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу транспортному засобу марки «Джип», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Джип» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2, 13.3, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Крім того, 02.10.2022 о 15 годині в місті Почаїв по вулиці Лосятинській, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Нісан Альмера» д.н.з. НОМЕР_2 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Джип», н.з. НОМЕР_2 , що рухався по вищевказаній вулиці, внаслідок чого місце події та пригоди залишив, чим порушив п.2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.

Також, 02.10.2022 о 15 годині в місті Почаїв по вулиці Лосятинській, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Нісан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу Газоаналізатор 6820 відмовився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і винесеною з істотним порушенням вимог КУпАП, ЄСПЛ та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд розглянув справу без його участі, чим позбавив його права бути вислуханим з приводу інкримінованих йому правопорушень.

Стверджує, що транспортним засобом Нісан Альмера, д.н.з. НОМЕР_3 , він не керував.

Вважає, що висновок суду про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не узгоджується з положеннями Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 (надалі Інструкція).

Також, звертає увагу, що освідування на стан сп`яніння повинно проводитись в присутності двох свідків.

Вважає, що причиною ДТП були не лише його дії як водія і не тому, що він керував транспортним засобом і не надав перевагу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , а ще й тому, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем з явним перевищенням дозволеної швидкості руху і при виявленні небезпеки не вжив заходів у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України для зменшення швидкості руху аж до зупинки. При цьому, вважає, що у даній ДТП є винуватими обоє водіїв.

Стверджує, що місця пригоди він не залишав, а після ДТП відійшов, щоб покликати знайомих на допомогу.

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також винести нову постанову, якою визнати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у межах санкції статті.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника Бойка П.В., які підтримали подану апеляційну скаргу і просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Твердження апелянта про істотні порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи без його участі є необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, неодноразово в судове засідання не з`являвся і крім того, в судовому засіданні прийма участь його захисник адвокат Бойко П.В.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, 02.10.2022 о 15годині в місті Почаїв по вулиці Лосятинській, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «НісанАльмера» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не надав перевагу транспортному засобу марки «Джип» д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Джип» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, після чого місце події та залишив, після чого залишив місце події і на вимогу працівників поліції відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП та складені уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Як слідує з апеляційної скарги, ОСОБА_1 визнає факт порушення ним вимог правил дорожнього руху, наслідком яким є дорожньо-транспортна пригода за його участю транспортного засобу «НісанАльмера», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував та автомобіля «Джип», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Виходячи із системного аналізу та змісту ст.279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і тому не вправі робити висновки про винуватість інших осіб. Тому, доводи апелянта про порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не можуть бути предметом дослідження суду у даному провадженні.

Відповідно до п.2.10 а ПДР України водій зобов`язаний у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Матеріалами провадження підтверджується, що цих вимог закону водій ОСОБА_1 , будучи безпосередньо причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не дотримався, що фактично він сам і не заперечує, хоча наводить свою суб`єктивну оцінку події.

Допитані судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 . Підтвердили, що водій автомобіля «Нісан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який спричинити дорожньо-транспортну пригоду, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і після ДТП відразу втік.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, яким підтверджується, що працівники поліції приїхали на місце вчинення ДТП за участю транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Матеріалами відеофіксації зафіксовано те, що у водій ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці вчинення ДТП, так і у закладі охорони здоров`я, від проходження яких останній відмовився у категоричній формі.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, згідно з п. 8 ч. 1 вказаної вище Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Оскільки водій та пасажири автомобіля «Джип», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 отримали внаслідок ДТП тілесні ушкодження Про що вони повідомили у своїх поясненнях, апелянт також і з цих підстав зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння, про що йому було повідомлено працівниками поліції і від якого він відмовився.

Наявність у водія ОСОБА_4 ознак алкогольного сп`яніння підтверджується також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в яких працівниками поліції зафіксовані встановлені у ОСОБА_5 ознаки сп`яніння - почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ст.ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП є правильним.

Доводи ОСОБА_1 про невідповідність постанови суду вимогам чинного законодавства України, вважаю необґрунтованою, оскільки факт порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, доведена належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення та кваліфікація його дій за ст.ст.124, 122-4, ч.1 130 КУпАП є правильними.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022року щодо нього без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя