3/441/408/2023 441/755/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючу, проживаючу у АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 29.03.2023 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не забезпечила їм належних умов проживання та харчування, скоїла адмінправопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснила, що старається забезпечити дітям належні умови проживання та харчування, 29.03.2023 не прибрала вдома та не приготувала дітям їжу, оскільки займалась підготовкою будинку до ремонту, дала інші пояснення, обіцяє забезпечити дітей усім необхідним, просить суворо не карати.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпА П доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Із протоколу про адмінправопорушення серія ВАВ № 783225 від 30.03.2023, з акту обстеження житлових умов служби у справах дітей Великолюбінської селищної ради від 29.03.2023 убачається, що ОСОБА_1 29.03.2023 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не забезпечила їм належних умов проживання та харчування, скоїла адмінправопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За наведеного та зібраних матеріалів справи, в діях ОСОБА_1 убачаю ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид стягнення, необхідно зазначити, що відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, її особу, майновий стан, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, що вчинене нею адміністративне правопорушення не призвело до настання істотних негативних наслідків та інші обставини справи, приходжу до висновку, що наведені обставини істотно знижують суспільну шкідливість вчиненого нею правопорушення і дають достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, яке, на думку суду, буде достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 22, ч.2 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП провадженням закрити на підставі ст. 22 КУпАП тазвільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя Перетятько О.В.