Провадження № 3/742/802/23
Єдиний унікальний № 742/2053/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченко О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., захисника адвоката Матвієнка В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2023 року о 23 год. 20 хв. по вул.Вокзальна,44 у м.Прилуки, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager під відеозапис, результат 0,43%, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечив щодо обставин, викладених у протоколі та доданих матеріалах. Зокрема, зазначив, що того дня він дійсно керував вказаним транспортним засобом, після закінчення зміни, так як працює у службі таксі, відвозив знайому додому, яка є постійною клієнткою служби таксі. Його зупинили працівники поліції, за ніби-то не увімкнений показник при повороті, при розмові з останніми вони запропонували продути прилад Драгер, так як їм здалося, що в нього запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (хоча цю ваду він має після аварії і весь час так розмовляє). Ніяких спиртних напоїв він того дня не вживав, оскільки на роботі зранку і увечері водії служби таксі проходять відповідний огляд на стан сп`яніння, тому без ніяких сумнівів погодився продути прилад. Працівники поліції дали йому трубку, однак плівка на ній була не щільна, про що він їм повідомив, однак вони на це не звернули уваги. Тестовий аналіз приладу також не проводився. Показник приладу Драгер після того як він його продув, показав 0,43%, з чим він категорично не погодився. Запропонував поліцейським проїхати до лікарні, однак вони зазначили, що це є лишнім і що ними буде складено відповідний протокол. Дані обставини може підтвердити пасажирка, яку він довозив додому і яка чула їх розмову. Після складання на нього протоколу, ОСОБА_1 відвіз пасажирку і поїхав до лікарні, щоб пройти повторний аналіз, оскільки був впевнений, що прилад показав не правильно, так як він алкогольних напоїв не вживав, однак йому було відмовлено. Та в лікарні зазначено, що потрібно було приходити з поліцейськими, а за особистим зверненням вони такі аналізи не проводять. Диск, який долучений до матеріалів справи є неповним, оскільки на ньому не зафіксовано, як ОСОБА_1 пропонував поліцейським проїхати до лікарні. Від керування автомобілем поліцейські його також не відсторонили.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є постійною клієнткою служби таксі де працює ОСОБА_1 , тому досить добре його знає. Того вечора він підвозив її додому від знайомих. В районі 7 гастронома в м.Прилуки їх зупинили працівникі поліції. ОСОБА_1 продував прилад, який щось показав (що саме вона не знає, оскільки сиділа в авто). З розмови вона зрозуміла, що з показниками такого він не погодився, пропонував працівникам поліції поїхати до лікарні, проте вони йому відмовили, сказали що в нього незрозуміла мова, хоча ОСОБА_1 весь час так розмовляє. Останього не відсторонювали від керуванням авто, коли він довозив її додому то говорив, що поїде до лікарні на повторний аналіз, оскільки спиртних напоїв не вживав, і чому прилад показав такий результат йому не зрозуміло. Чиїздив він у лікарню вона не знає.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника та свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №471589 від 25.04.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager під відеозапис, результат 0,43%, роздруківкою приладу Драгер із зазначенням результату 0,43%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому також зазначено результат приладу, та що ОСОБА_1 перебуває в алкогольному сп`янінні.

З переглянутого у судовому засіданні відеодиску, беззаперечно вбачається, як ОСОБА_1 продував приладу Драгер на місці зупинки, однак не вбачається, що він пропонував поїхати до лікарні на відповідне медосвідування.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався до Прилуцької ЦМЛ для проходження відповідного медосвідування судом було 17.08.2023 направлено до даного закладу відповідний запит, а також було запропоновано надати відеозапис з приймального відділення за період з 25.04.2023 з23.30 год по 01.00 год. 26.04.2023. Проте, згідно листа, наданого директором КНЕП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 31.08.2023 вбачається, що адміністрація даного закладу повідомляє, що ОСОБА_1 у період часу з 25.04.2023 по 26.04.2023 за медичною допомогою до відділення екстреної медичної допомоги, та до поліклінічного відділення не звертався.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі .

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

На підставі ст.321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Відповідно до протоколу серії ААД №471589 від 25.04.2023 вбачається, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Натомість посилання його та адвоката, які ними були озвучені у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і спростовуються в повному обсязі переглянутим відеодиском із фіксацією подій, які відбувалися 25.04.2023. І з цих же підстав, суд вважає за необхідне до показів свідка ОСОБА_2 ставитися критично, яка є знайомою ОСОБА_1 та її покази спростовуються іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його відношення до вчиненого, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.122-2, ч.1ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО