23.02.23
Справа №635/1464/22
Провадження № 3/635/26/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Березовська І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисоглібськ Воронезької області РФ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30 листопада 2022 року о 14-20 годині на стаціонарній АЗС за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна, 8Б здійснював роздрібну торгівлю бензином А-95 за ціною 50 гривень за літр без державної реєстрації суб`єктом господарювання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,- адвокат Заболотько В.Б. в судовому засіданні просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 161-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив,що підтримує доводи, викладені в клопотанні адвоката Ворожбіян М.М. про закриття провадження у справі. Зазначив, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 161-1 КУпАП настає лише для суб`єкта господарювання, а не будь-якої особи, а тому ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення, вказав на недоведеність факту роздрібної торгівлі пальним ОСОБА_1 , а також те, що рідина, вилучена у ОСОБА_1 , є бензином А-95.

Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 737459 від 30 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 , який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою особою і в порядку, передбаченому чинним законодавством України; протокол підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності та не містить зауважень щодо його змісту; дії посадової особи, що його склала, ОСОБА_1 не оскаржувалися;

- витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,з якого вбачається, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання;

- описом вилученого майна під час складання матеріалу про адміністративне правопорушення,передбачене ч.1 ст. 161-1 КУпАП, та фото таблицями до нього, з якого вбачається,що у ОСОБА_1 вилучено бензин А-95 об`ємом 2000 літрів, паливно-роздавальна колонка АЗТ «Славутич» № 0555, резервуар об`ємом 10 м3 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він 30 листопада 2022 року на території АЗС за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна,8Б здійснював продаж бензину А-95 за ціною 50 гривень за літр.

Досліджені в судовому засіданні докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та об`єктивно підтверджують винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікуєза ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, як роздрібна торгівля пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання.

При цьому суд не приймає до уваги аргументи захисника про те, що адміністративна відповідальність за ч.1ст. 161-1 КУпАП настає лише для суб`єкта господарювання,а не будь-якої особи з огляду на наступне.

Адміністративним правопорушенням за ч.1 ст. 161-1 КУпАП є оптова або роздрібна торгівля пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру,якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

За ч.2 цієї ж статті суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За ч.1 ст.58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відтак, усі суб`єкти господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та правового режиму майна підлягають обов`язковій державній реєстрації, крім випадків, що прямо встановлюються положеннями ГК України. Так, не підлягають державній реєстрації відокремлені структурні підрозділи юридичних осіб, наділені господарською компетенцією (філії, відділення, представництва та інші -ч. 17 ст. 58 ГК України), промислово-фінансові групи (ст. 125 ГК України).

Державна реєстрація суб`єкта господарювання - це процес легітимації такого суб`єкта (юридично обов`язкова умова реалізації права на здійснення господарської діяльності), що здійснюється шляхом включення (внесення) запису про суб`єкта в державний реєстр з видачею зареєстрованому суб`єкту офіційного свідоцтва про державну реєстрацію.

Відтак, доводи захисника, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП, є лише суб`єкт господарювання без державної реєстрації не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки громадянин у сфері господарювання визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності тільки за умови державної реєстрації його як підприємця.

З аналізу вищевказаних норм закону висновується, що суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.161-1 КУпАП є фізична особа (громадяни України, іноземці та особи без громадянства). У разі незаконної торгівлі пальним суб`єктом господарювання мають застосовуватися норми ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,коньячного і плодового, алкогольних напоїв,тютюнових виробів,рідин,що використовуються в електронних сигаретах,та пального»,якою передбачено застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій за незаконну оптову або роздрібну торгівлю пальним.

Суд також критично ставиться до доводів захисника, що дії особи у випадку торгівлі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання мають кваліфікуватися за ст.164 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП, так як останній фактично здійснював роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання.

Також суд не приймає доводи захисника щодо недоведеності факту роздрібної торгівлі пальним ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами,а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, до змісту якого ОСОБА_1 зауважень не мав, письмовими пояснення особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких останній визнав факт торгівлі бензином А-95, та які не спростовані під час судового розгляду, а також описом вилученого майна, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 вилучено бензин А-95 об`ємом 2000 літрів, паливно-роздавальна колонка АЗТ «Славутич» № 0555, резервуар об`ємом 10 м3, що з огляду на кількість бензину та наявність ємностей та обладнання, що використовується для реалізації такого пального,беззаперечно свідчить про торгівлю ОСОБА_1 пальним та виключає використання пального виключно для потреб власного споживання.

Суд не приймає до уваги аргументи захисника про те, що особою,уповноваженою на складання протоколу, не доведено, що рідина, вилучена у ОСОБА_2 , є бензином А-95, оскільки вони спростовуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 ,який підтвердив факт роздрібної торгівлі бензином А-95 на території АЗС за адресою: Харківська область,Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна,8-Б.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд також враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан.

Згідно ст. ст.34,35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню притягуваним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 161-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без конфіскації пального, ємностей та обладнання, що використовується для реалізації такого пального, оскільки фактичним власником бензину А-95, паливно-роздавальної колонки АЗТ «Славутич» № 0555, резервуару об`ємом 10 м3 є ОСОБА_3 , що вбачається із ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні,внесеному до ЄРДР за № 0000951 від 15 вересня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч.3 ст.190, ч.2 ст.204 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ст. 161-1 ч.1, ст.248, 251,252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.В.Березовська