Номер провадження 3/754/153/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Колегаєва С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2022 року серії ААД №377367, складеного інспектором патрульної поліції УПП в м. Києві ДПП 1 роти 2 батальйону 4 полку старшим лейтенантом поліції Гайдабук А.С.,04 грудня 2022 року о 01 год. 35 хв., в м. Києві по вул. Теодора Драйзера, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 320 н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення вимови. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився на камеру №470552, 472252, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не визнає себе винним, оскільки він не керував транспортним засобом. Так, 04 грудня 2022 року він перебував у припаркованому автомобілі BMW 320 н/з НОМЕР_1 , через деякий час під`їхали працівники поліції, підійшли до нього та стали вимагати посвідчення водія, питали чи вживав він алкогольні напої. Він намагався пояснити, що не керує транспортним засобом, а лише знаходиться в салоні стоячого (припаркованого) автомобіля. Проте, працівники поліції почали наполягати на проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. В результаті даних дій працівниками поліції були застосовані до нього кайданки та відвезено до районного відділу поліції. Вважає дій працівників поліції незаконними та просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, що передбачено положеннями ст. 130 КУпАП.

В судове засідання захисником - адвокатом Жураковським С.А. було подано письмове клопотання, в якому він просить закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише перебував в салоні припаркованого автомобіля.

Суд оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції № 470552, 472252, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Жураковського С.А., які просили закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, приходить до висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні оглянуто диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських № 470552, 472252. З наявних записів вбачається, що автомобіль BMW 320 н/з НОМЕР_1 стояв припаркований на парковці біля будинку №30 з увімкненими фарами та іншими приладами. ОСОБА_1 дійсно перебував в салоні автомобіля, але автомобіль не рухався, стоїть на місці.

При цьому на жодному відеозаписі не міститься підтвердження наведених працівниками поліції фактів про керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 ..

Окрім того, на відеозаписі відсутні роз`яснення працівниками поліції прав і обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, особі яка притягається до адміністративної відповідальності, як те передбачено ч.4 ст. 256 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, саме факт керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Оглянуті в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських, в якому відсутнє підтвердження факту керування транспортним засобом, не доводять поза розумним сумнівом вину водія ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття провадження.

З урахуванням зазначеного вище, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

За викладеним, керуючись ст.ст. 247 п.1, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.В. Колегаєва