Справа № 359/7550/23
Провадження № 3/359/3704/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участю особи, яка притягується до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер в реєстрі фізичних осіб платників податків: НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2023 серії ААД №509841, 31.07.2023 року о 23 год. 30 хв. в м. Борисполі Київської області, по вул. Київський шлях, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився та зазначив, що свою вину не визнає, оскільки наркотичні засоби не вживав, в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Він мав намір пройти огляд в медичному закладі, однак здати сечу на аналіз природнім шляхом не зміг, від проходження огляду не відмовлявся та просив взяти у нього для дослідження кров. З наведених підстав просив провадження закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, представник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Руднічук Д.В. на адресу надіслав письмові заперечення щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2023 серії ААД №509841, в яких просив провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, у своїх запереченнях адвокат зазначив, що із доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що поліцейський повідомляє водія, що відведений йому час для проведення медичного дослідження був вичерпаний, а тому неможливість надати ним сечі для дослідження будуть розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду. На що ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що він випив води на їх прохання, проте через те, що за 10 хв до його зупинки він сходив до вбиральні, а тому на даний час фізіологічно не може здати сечу, зважаючи на наявність у нього відповідного захворювання - пахової грижі, що створює йому проблеми з сечовипускання, після проведеної операції, проте аналізи на стан наркотичного сп`яніння здати не відмовляється. Отже, водій повідомив працівників поліції про неможливість здачі сечі на аналіз, проте останні, в порушення правових норм, не запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога та здати на аналіз інші біологічні матеріали, окрім сечі, зокрема, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров. Матеріали справи також не містять доказів огляду водія у закладі охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проведеного лікарем закладу охорони здоров`я, а отже направлення ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння фактично працівниками поліції здійснено не було. Враховуючи викладене, направлення на огляд ОСОБА_1 та огляд його у медичному закладі було проведено із суттєвими порушеннями законодавчо встановленої процедури проведення такого огляду, а працівниками поліції фактично не було забезпечено проведення огляду водія в медичному закладі лікарем наркологом. Крім того, долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним в порушення вимог п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026. Як вбачається із матеріалів справи, відеозаписом зафіксовано лише частину моменту виконання службових обов`язків працівниками поліції, що є порушенням процедури, встановленої вказаною вище нормою. За таких обставин медичний огляд на стан сп`яніння фактично не був проведений з вини працівників поліції, які діяли з порушенням вимог законодавства, а не через дії чи бездіяльність водія.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до розділу 3 п. 12 та п. 13 вказаної вище Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом з цим, з наданих працівниками поліції до суду адміністративних матеріалів вбачається, що на відео відсутня відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Більш того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння та поїхав до закладу охорони здоров`я, де спочатку не зміг здати сечу зважаючи на наявність у нього відповідного захворювання - пахової грижі, що створює йому проблеми з сечовипускання, після проведеної операції, проте аналізи на стан наркотичного сп`яніння здати не відмовляється. Отже, водій повідомив працівників поліції про неможливість здачі сечі на аналіз, проте останні, в порушення правових норм, не запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога та здати на аналіз інші біологічні матеріали, окрім сечі, зокрема, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров.

Окрім того, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що після другої невдалої спроби ОСОБА_1 самостійно здати сечу, працівники поліції повідомляють останньому, що час вийшов, а огляд він не пройшов, натомість ОСОБА_1 відповів їм, що він не відмовляється від його проходження. На що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що вони більше чекати не можуть.

Наведене вище унеможливлює зробити висновок про добровільність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, суд сприймає відмову останнього як таку, що була викликана впливом зовнішніх чинників, які проявилися у виді провокації з боку працівників поліції.

З огляду на викладене, суддя вважає дії працівників поліції такими, що порушують порядок і процедуру медичного освідування на предмет керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також права особи, яка притягується до відповідальності.

Таким чином, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була спровокована працівниками поліції, усі похідні докази по факту цієї події не можуть визнаватися допустимими та використовуватися у якості доведення вини ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для визнання долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису належним доказом, оскільки ним не підтверджуються існування чи відсутність обставин, які мають юридичне значення у справі.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що оскільки відсутні докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення не підтверджені матеріалами справи.

У цьому зв`язку, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №509841 від 01.08.2023 року суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП трактуються на його користь.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою, яка виключає провадження у справі.

Таким чином, у судді відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк