Провадження № 3/337/757/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши протоколи про адміністривні правопрушененя серії ААД № 245260 від 19.03.2023 року, серї ААД № 409238 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409236 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409237 від 19.03.2023 року, які надійшли з УПП в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

На розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшли адміністративні матеріали з протоколами: серії ААД № 245260 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409238 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409236 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409237 від 19.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126, за ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, вказані адміністративні матеріали складені відносно однієї і тієї ж особи, станом на 11.05.2023 року, судом не розглянуті, суд вважає, що матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

З протоколу ААД 245260, вбачається, що 18.03.2023 року, о 23-03 годині, у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Ентузіастів, 20, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALKO TEST Drager 6820. Результат 1,44% проміле, тест № 2080. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому. Водій про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9 а ПРД України. З протоколу ААД 409238, вбачається, що 18.03.2023 року, о 23-03 годині, у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Ентузіастів, 20, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З протоколу ААД 409236, вбачається, що 18.03.2023 року, о 23-03 годині, у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Ентузіастів, 20, ОСОБА_1 здійснив рух на транспортному засобі YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

З протоколу ААД 409237, вбачається, що 18.03.2023 року, о 23-03 годині, у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул.Ентузіастів, 20, ОСОБА_1 здійснив рух на транспортному засобі YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом, а просто котив його, а потім сидів на мопеді зі своїм знайомим.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути під даний заходу вплив у в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина статті 130 КУпАП передбачає відповідальність вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Стаття 126 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Загальна декларація прав людини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.) встановлює: „Ніхто не може бути засудженим за злочин на підставі скоєння якого-небудь діяння або за бездіяльність, які під час їх скоєння не становили злочину за національними законами чи за міжнародним правом. Не може також накладатися покарання, більш тяжке, ніж те, яке могло бути застосоване у той час, коли злочин було скоєно (пункт 2 статті 11).

Пунктом. 2.9 а Правил дорожнього руху України визначено, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до пункту 7 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно до п. п. 8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Дослідивши матеріали справ, суддя приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративних правопорушень, а саме: обставинами викладеними протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 245260 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409238 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409236 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409237 від 19.03.2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , 18.03.2023 року, о 23-03 годині, у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Ентузіастів, 20, водій керував YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 , що підтверджується відеозаписом, який долучено до складеного протоколу, при цьому не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, реєстраційного документу на транспортний засіб та права керування транспортним засобом, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

18.03.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення п. 2.9 а ПДР України, керував YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALKO TEST Drager 6820. Результат 1,44% проміле, тест № 2080, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування був відсторонений.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 , даних адміністративних правопорушень та винуватість в них ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Суддя зазначає, що положення пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 , доведена повністю, суддя його дії кваліфікує за ч. 1, 2 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не мав відповідних документів для керування транспортним засобів, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинені правопорушення.

Згідно за ст.130 КУпАП, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За ч. 1, 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів.

Як вбачається з довідки УПП в Запорізькій області з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не має права керування транспортним засобом.

За таких обставин, на думку судді, правопорушника ОСОБА_1 доцільно віднести до категорії інших осіб та призначити стягнення, передбачене санкцією за ч. 1 ст.130 КУпАП та за ч. 1,2 ст.126 КУпАП без застосування позбавлення права керування, оскільки таке право у особи відсутнє та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб YAMAHА BWS 100 рама; НОМЕР_1 не належить правопорушнику, власником вказаного транспортного засобу є ООО «ЕПРИА ТИ СН».

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Частиною 2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані судді докази, ОСОБА_1 , слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій статтей, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно дост.40-1КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.23,33,36, 126, 130, 221, 245,248,249,251,252, 283, 287-294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи відносно ОСОБА_1 , адміністративні протоколи ААД № 245260 від 19.03.2023 року, серї ААД № 409238 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409236 від 19.03.2023 року, серії ААД № 409237 від 19.03.2023 року.

Визнати ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1, 2 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень без позбавленням права керування транспортним засобом.

У разі несплати штрафу у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) дня отримання копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) в дохід держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001. Код класифікації доході бюджету: 22030106)судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Суддя: Г.Є. Гнатик