1Справа № 335/7835/22 3/335/34/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Індії, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 о 13 год. 41 хв. в м. Запоріжжі, о. Хортиця, заїзд на арочний міст водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання 17.02.2023 о 14:00 год. ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України»).

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , останнього під підпис було повідомлено про те, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, що свідчить про те, що ОСОБА_2 був обізнаний про місце розгляду справи відносно неї, а дізнатися про час її розгляду могла в декілька способів, або ж через канцелярію суду, або ж із сайту Судова влада України.

Враховуючи факт належного повідомлення особи, що притягається до адміністративної від повільності про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, та неповідомлення суд про причини неявки, вважаю за можливе розглядати даний матеріал за відсутності порушника на підставі доказів, наявних у ньому.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Дослідивши наявні в справі документи, а також заслухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні від 13.01.2023р., суддя дійшов висновку, що вина останнього повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи у їхній сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 393902 від 08.11.2022; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 251752; рапортами працівників поліції; довідкою інспектору відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Боршош Н.; відтвореним СД-диском.

Отже, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Водночас, відповідно до вимог статті 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, факт вчинення правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП було встановлено 08.11.2022, отже тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності минув.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстави закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Відповідно до частини першої статті 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи зазначене, оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, суд закриває провадження по даній справі.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст. 38, п. 7 ч.1 ст. 247, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283-285 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Індія, визнати винним у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 1261 КпАП України

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Індія, за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя І.П. Соболєва