ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/360/23 Справа № 202/9068/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., за участю ОСОБА_1 та його захиника Коптілова Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Коптілова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 21 жовтня 2022 року о 21 годині 10 хвилин у м. Дніпро по вул. Березинська 43 керував транспортним засобом ЗАЗ НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Коптілов Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, істотне порушення норм матеріального і процесуального закону. Апелянт зазначає, що зібраними доказами у справі, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем, за обставин викладених у протоколі, оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 знаходився біля транспортного засобу та не рухався. Водночас вказує, що складений відеозапис не є безперервним, постійно переривається, та не відображає всю подію вчиненого, що суперечить вимогам діючого законодавства, тому є недопустимим доказом. Разом з тим, захисник звертає увагу на те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на виявлення ознак наркотичного сп"янінння, оскільки акт та направлення на проходження зазначеного огляду не складалися, та свідки у справі не залучалися, що, на думку апелянта, є істотним порушенням вимог процесуального закону та підставою для скасування судового рішення. Окрім того, зазначає, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена, зокрема саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп"яніння, проте відповідно до складеного протоколу ОСОБА_1 закидається керування автомобілем з ознаками наркотичного сп"яніння. Також зауважує, що ОСОБА_1 не було роз"яснено його прав та обов"язків, гарантованих йому законом, та від керування автомобілем відсторонено не було, однак ці обставини залишилися поза увагою суду. З огляду на викладене, на думку захисника, постанова підлягає скасуванню.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та його захисник Коптілов Ю.В. підтримали вимоги скарги та просили їх задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.

Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд, поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 353305 від 21 жовтня 2022 року, долучений до нього відеозапис та рапорт поліцейського від 21.10.2022.

З такими висновками апеляційний суд не може погодитись, оскільки суд першої інстанції не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції закидається ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України через відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та ці вимоги були заявлені у зв`язку з виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння у виді: порушення координації рухів, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук.

Проте, дослідженням доказів у справі апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння при зазначених обставинах.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі дії працівниками поліції не проводилися, що видно з відеозапису наявного в матеріалах справи.

При цьому, свідків, які могли б підтвердити наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , викладених у протоколі, працівниками поліції залучено не було, а направлення на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі з охорони здоров`я водію не вручалося та таке у справі відсутнє.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявний у справі відеозапис, на який посилається суд у своєму рішення, не відображає всю подію правопорушення, а лише засвідчує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, який стояв на узбіччі дороги, що побічно підтверджує надані ним пояснення, який зазначив, що не керував транспортним засобом, а повертався у якості пасажира у іншій автівці, щоб забрата свічі автомобіля, який він залишив у технічно несправному стані на узбіччі трасси.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Також, суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним безумовним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При постановлені оскаржуваного рішення, суд першої інстанції наведені обставини залишив поза увагою та не перевірив належним чином, чи були обґрунтованими вимоги працівників поліції.

Отже, у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б ставили під сумнів поведінку ОСОБА_1 , а також вказували б на будь-яку ознаку його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

На переконання суду апеляційної інстанції, при постановленні рішення, суд не надав належної оцінки наведеним вище обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а постанову скасувати із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Коптілова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун