КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/4782/22 Головуючий у І інстанції - Ольшевська І.О.
апеляційне провадження №33/824/1303/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Судом установлено, що ОСОБА_1 09 грудня 2020 року о 19 год. 04 хв., керуючи автомобілем «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить, у місті Києві по вул. Антоновича, 62, здійснив рух, недотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 13.1 ПДР, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 09 грудня 2020 року о 18 год. 20 хв. керував автомобілем «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Антоновича, 62, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункт 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Шамардін В.М. 09 лютого 2023року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; постанову суду першої інстанції скасувати, визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент початку розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилається на те, що ОСОБА_3 не знав про розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Голосіївському районному суді м. Києва і не приймав участі при її розгляді. Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року була отримана лише 26 грудня 2022 року та 05 січня 2023 року стороною захисту було вперше подано апеляційну скаргу, яка повернута постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, яку, у свою чергу, адвокат Іонова О.В. отримав 08 лютого 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та встановивши викладені обставини щодо причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, суд доходить висновку про поважність причин пропуску такого строку та наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Уважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що інформація про надсилання адміністративної справи за статтею 124 КУпАП з відділу адміністративної практики УПП у місті Києві ДПП до Голосіївського районного суду м. Києва відсутня, а суд першої інстанції самостійно, без автоматичного розподілу, без будь-якого процесуального оформлення прийняв та долучив протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП до розгляду адміністративної справи №752/4782/22 за статтею 130 КУпАП - керування транспортним засобом особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зауважує, що суд першої інстанції розпочав розгляд справи 08 червня 2022 року вже після закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, у той час як не мав права розпочинати справу, а також здійснив її розгляд по двох адміністративних протоколах, дослідив докази та вирішив питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у той час, коли вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, в яких провадження закривається.

Вказує, що при складенні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, викладені у статті 63 Конституції України та у статті 268 КУпАП, порушено його право на надання пояснень по суті складених протоколів.

Також, на переконання захисника, працівниками поліції ОСОБА_1 не надавались для ознайомлення та не вручались правопорушнику протоколи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП та дані про пошкодження транспортних засобів.

Уважає письмові пояснення свідків неналежним доказом, оскільки свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично ніяких пояснень не надавали і не могли це зробити з огляду на те, що в бланку пояснень надруковано текст типографським шрифтом, замість дійсного надання свідками пояснень. Також зазначає, що вказані свідки не викликались до суду та не допитувались.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №129999 від 09 грудня 2020 року вбачається, що водій ОСОБА_1 09 грудня 2020 року о 18 годині 30 хвилини в м. Києві, вул. Антоновича, 62, керуючи транспортним засобом «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух та, недотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_2 , та KiaCeed, д.н.з. НОМЕР_3 , зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Відповідно до схеми ДТП учасниками пригоди були водії транспортних засобів «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ; «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 ; KiaCeed, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 . На схемі зафіксовано місце розташування вказаних автомобілів, а також місце зіткнення.

Згідно наявних у матеріалах письмових пояснень учасника ДТП ОСОБА_7 він 09 грудня 2020 року о 18:30, керуючи автомобілем KiaCeed, д.н.з. НОМЕР_3 , рухався у правій смузі вул. Антоновича. Зупинившись на червоне світло світлофора, відчув різкий удар у задню частину авто. Вийшовши з автомобіля, виявив, що в його автомобіль в`їхав автомобіль, в який ззаду в`їхав інший транспортний засіб. Водій заднього автомобіля поводив себе неадекватно та перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Інший учасник ДТП водій транспортного засобу «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначив, що 09 грудня 2020 року о 18:20 він, керуючи автомобілем по вул. Антоновича біля будинку №62, стояв на червоне світло світлофора. Почув різкий звук гальм позаду та відчув удар. По інерції його транспортний засіб зачепив машину, що стояла попереду. Автомобіль, який здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 , Фіат, д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль, що знаходився попереду машини ОСОБА_6 - Kia, д.н.з. НОМЕР_3 . Також вказав, що водій машини, яка в`їхала в його автомобіль, судячи з усього в нетверезому стані. Викликав поліцію.

За змістом пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №129999 від 09 грудня 2020 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Стороною захисту в суді апеляційної інстанції не надано жодних пояснень по суті вчиненого ДТП, будь-яких доводів та доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не вказано та суду не надано.

Зважаючи на викладене, місцевий суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме, водій здійснив рух та, недотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з транспортним засобом Peugeot 208, д.н.з. НОМЕР_2 , який, у свою чергу, зіткнувся з автомобілем KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №002600 від 09 грудня 2020 року водій ОСОБА_1 09 грудня 2020 року о 18 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Антоновича, 62 керував транспортним засобом «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

За змістом вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №002600 від 09 грудня 2020 року, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння; протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №129999 від 09 грудня 2020 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП; письмові пояснення учасників ДТП; письмові пояснення свідків.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок).

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 власноруч підписав протокол, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» будь-яких відомостей не зазначив.

При цьому, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів незгоди з протоколом не зазначив.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №002600 від 09 грудня 2020рокувідповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Отже, доводи сторони захисту щодо невідповідності вимогам законодавства протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини, викладені у протоколі, останнім не спростовані.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона 09 грудня 2020 року о 19:40 в м. Києві по вул. Антоновича, 62 були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при складенні адміністративного протоколу за статтею 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та підтвердили, що в їх присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, що засвідчили своїми підписами у протоколі серії ДПР18 №002600.

Таким чином, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння належним чином зафіксована працівниками поліції та підтверджується письмовими поясненнями свідків, які були присутніми при спілкуванні працівників поліції з водієм та відмові останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час фіксації факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння останній про жодні сумніви щодо осіб свідків не заявляв та під час розгляду справи не заперечував, що вказані свідки були присутні.

Окрім того, ні КУпАП, ні інші нормативні документи не містять вимог до форми опитування свідків, зокрема, що такі пояснення мають бути написані власноруч, або заборони викладати пояснення свідків на надрукованих бланках.

Відомостей про те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є заінтересованими у розгляді справи особами матеріали справи не містять, а тому письмові пояснення, які наявні у справі, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим аргументи апелянта в цій частині апеляційний суд відхиляє.

До того ж, наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 також підтвердили і учасники ДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх письмових поясненнях.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 09 грудня 2020року під час подій, зафіксованих у протоколах про адміністративні правопорушення, не перебував у стані алкогольного сп`яніння або не керував транспортним засобом та не з його вини відбулась дорожньо-транспортна пригода, апелянтом суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення. Положення КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими дотримано.

Необґрунтованими є доводи скаржника, що працівниками поліції ОСОБА_1 не надавались для ознайомлення та не вручались правопорушнику протоколи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП та дані про пошкодження транспортних засобів, а при складенні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, викладені у статті 63 Конституції України та у статті 268 КУпАП, чим порушено його право на надання пояснень по суті складених протоколів, з огляду на те, що зі змісту вказаних протоколів установлено, що водій ОСОБА_1 власноруч підписав їх без жодних пояснень та зауважень, на окремому аркуші своїх пояснень чи заперечень також не надав, а отже погодився з викладеними у протоколах відомостями, зокрема, підтвердив правильність даних відносно нього та обізнаність з його правами та обов`язками.

При цьому, суд зауважує, що на місці ДТП за вимогою учасників ДТП їм надається можливість зробити фотографію схеми ДТП. У випадку відсутності технічної можливості копія схеми ДТП та фотографії з місця ДТП надаються за письмовою заявою в підрозділі поліції у разі, якщо матеріали не було надіслано за належністю.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було надано можливості сфотографувати схему місця ДТП із зазначеними даними щодо пошкодження транспортних засобів, а також доказів того, що останній звертався з відповідною заявою про отримання копії вказаної схеми та йому було відмовлено.

Також безпідставними є аргументи скаржника, що інформація про надсилання адміністративної справи за статтею 124 КУпАП з відділу адміністративної практики УПП у місті Києві ДПП до Голосіївського районного суду м. Києва відсутня, а суд першої інстанції самостійно, без автоматичного розподілу, без будь-якого процесуального оформлення прийняла та долучила протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП до розгляду адміністративної справи №752/4782/22 за статтею 130 КУпАП - керування транспортним засобом особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно супровідного листа (а.с. 8) Управлінням патрульної поліції у місті Києві у березні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва було надіслано адміністративні матеріали на водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, передбачених частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП для прийняття мір за територіальністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2021 року визначено суддю Смик С.І.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП повернуто до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту ПП НП України для доопрацювання, зокрема, з підстав того, що місцем вчинення правопорушення є АДРЕСА_1 , яка не відноситься до територіальної юрисдикції Печерського району міста Києва, а місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , відтак у Печерського районного суду м. Києва відсутні законі підстави для розгляду протоколів по суті.

Відповідно до супровідного листа Управління патрульної поліції у місті Києві до Голосіївського районного суду м. Києва направлено доопрацьований адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , який отримано судом 05 травня 2022 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2022 року визначено суддю ОСОБА_8 .

Отже, судом з дотриманням норм чинного законодавства зареєстровано, розподілено та прийнято до розгляду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції розпочав розгляд справи 08 червня 2022 року вже після закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, у той час як не мав права розпочинати справу, а також здійснив її розгляд по двох адміністративних протоколах, дослідив докази та вирішив питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у той час, коли вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, в яких провадження закривається, є безпідставними з огляду на наступне.

За змістом частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Частиною другою статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Так, з правового аналізу положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 09 грудня 2020 року, сплинуло три місяці, колегія доходить висновку, що на ОСОБА_1 не може бути накладено стягнення відповідно до вимог статті 38 КУпАП, а тому суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, та закрив провадження по даній справі згідно пункту 7 статті 247 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з висновками і рішенням суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль