Дата документу Справа № 336/2097/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2097/22 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження №33/807/34/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шонія М.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3655 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 4 червня 2022 року о 23 годині 30 хвилин прапорщик ОСОБА_1 , будучи віськовослужбовцем, проходячи військову службу на посаді водія взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , знаходився по АДРЕСА_2 , всупереч вимогам ст.11,13, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, виконував обов`язки військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шонія М.В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що з постановою суду не згодні з огляду на наступне. Так, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_1 в суд не з`явився, просив розглянути справу без його участі та визнавав себе винним, «про що надав суду письмову заяву». Проте, ОСОБА_1 ніякої заяви не надавав, оскільки в цей період знаходився на військовій службі поза межами міста Запоріжжя. Крім того, не визнання ОСОБА_1 своєї провини вбачається із змісту пояснень, наданих ОСОБА_1 під час складання протоколу. Сторона захисту вказує, що всупереч ст. 256 КУпАП в протоколі не розкрито суть правопорушення, передбаченого ч. ст. 172-20 КУпАП, а саме в протоколі не вказано, що ОСОБА_1 знаходився на території військової частини та не підтверджено факт, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, оскільки за його поясненнями що містяться в протоколі його розбудили та потягли на медичний огляд, від якого він відмовився за відсутності свідків. Звертає увагу, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, дану процедуру було проведено з порушенням вимог Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, оскільки були відсутні свідки при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та адвоката про дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, тривалість апеляційного розгляду, відсутність клопотань щодо особистої участі ОСОБА_1 та відкладення розгляду справив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Таким чином, нормами законодавства передбачено, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає також за відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовцем, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, а отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З матеріалів справи та досліджених судом доказів встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі № ДЗН-2/307 від про військове адміністративне правопорушення від 5 червня 2022 р. (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

даними висновку № 2479 від 05.06.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від експертизи (а.с. 5), витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного в якому зазначено, що 24.02.2022 р. призваний на службу на підставі Закону України «Про мобілізацію» (а.с. 9, 15-19).

Отже, на переконання апеляційного суду, вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що прапорщик ОСОБА_1 04.06.2022 о 23 год 30 хв. під час дії воєнного стану перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. У медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_1 відмовився від запропонованого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо порушень вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі не розкрито суть правопорушення, передбаченого ч. ст. 172-20 КУпАП, апеляційний суд виходить зі змісту протоколу і констатує його відповідність вимогам ст. 256 КУпАП.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол містить усі необхідні відомості, які дозволяють здійснити розгляд даного провадження. При цьому, детально відображені ознаки, які характеризують стан алкогольного сп`яніння та які були виявлені у ОСОБА_1 .

Протокол містить і пояснення ОСОБА_1 з приводу складеного протоколу. Так, ОСОБА_1 повідомляв про вживання ліків на спиртовій основі, а також ОСОБА_1 вказав на відмову від проходження медогляду.

Наявність відображених у протоколі ознак алкогольного сп`яніння надавали підстав для пропозиції проходження військовослужбовцем ОСОБА_1 відповідного медичного огляду.

Положеннями Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329 (далі - Інструкція) встановлено механізм складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України.

Додатком 1 до Інструкції затверджено форму протоколу про військове адміністративне правопорушення КУпАП.

Згідно п. 4 Розділу 2 Інструкції у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, нормами законодавства визначено обов`язкові елементи протоколу про військове адміністративне правопорушення. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що обов`язковим елементом протоколу № ДЗН-2/307 від 05.06.2022 р. є суть адміністративного правопорушення та нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, в даному випадку КУпАП, а не конкретна його норма.

Отже, порушень при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 за відмову військовослужбовця, прапорщика ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді водія взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , знаходився по АДРЕСА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не виявлено.

Посилання скаржника на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушеня були відсутні свідки є необгрунтованими, з огляду на таке.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МОУ №329 від 23.10.2021 року до протоколу долучаються матеріали (докази),що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Отже, інструкція передбачає зазначення у протоколі свідків лише за їх наявності, тобто, допускається складення протоколу без обов`язкового їх зазначення.

Тому ці апеляційні доводи не свідчать про порушення вимог п.п. 1,7 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МОУ №329 від 23.10.2021 року.

Твердження апелянта про незгоду із судовим рішенням в частині того, що ОСОБА_1 заяви розгляд справи у його відсутність не надавав, не знайшли свого підтвердження.

Так, матеріали даної справи містять заяву ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути справу без його участі у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби, а тому підстав для обов`язкової участі ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді не було. Вказана заява засвідчена його особистим підписом.

При цьому, з моменту складання протоколу про адміністративну відповідальність по сьогоднішній день, в порядку, передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не подавав заяв до правоохоронних органів, з приводу можливої підробки вказаної заяви.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, а призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст.294КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Шонія М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник