Справа 362/4522/23
Провадження 3/362/2359/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ФОП, зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

встановив:

ОСОБА_1 11.07.2023 о 13:00 год. у АДРЕСА_2 , здійснювала господарську діяльність не маючи ліцензії на проведення виду господарської діяльності, а саме здійснювала торгівлю тютюновими виробами.

ОСОБА_1 до суду не прибула, причини неявки суду невідомі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шумило Н.М. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1436833 від 04.08.2023 та договору № 64 від 04.08.2023) у судовому засіданні 04.10.2023 просила закрити провадження у справі за відсутністю події і складу цього правопорушення і пояснила, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність за адресою, вказаною у протоколі, до осені 2022 року. Потім термін дії ліцензії закінчився, а після термін дії договору оренди. Навесні 2023 року ОСОБА_1 розпочала збирати документи на отримання відповідної ліцензії та вчиняла дії для продовження терміну дії договору оренди. Тоді ж розпочала підготовку приміщення, у тому числі розкладала товар. У липні 2023 року до приміщення зайшли працівники поліції та склали цей протокол, вилучивши товар. Вважає, що відсутні будь-які докази здійснення ОСОБА_1 торгівлі тютюновими виробами. Наголосила, що через дев`ять днів після оформлення цього протоколу, ОСОБА_1 отримала ліцензію, а 01.09.2023 уклала договір оренди приміщення. На підтвердження цього надала суду копії відповідних документів.

У призначене судове засідання 09.10.2023 ОСОБА_1 та її захисник не з`явилися, скерували заяву про розгляд справи без їх участі, просили врахувати попередні пояснення, а також врахувати скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , оскільки тільки розпочала здійснювати господарську діяльність.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, що брали участь у її розгляді, суд встановив таке.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 і 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії .

Дана норма є банкетною та розкривається, зокрема, у Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Так, ст. 15 цього Закону України передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляду і контролю у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, регулюються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

У силу ст. 1 вказаного Закону України ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

За таких обставин суб`єкт господарювання не має права здійснювати діяльність у сфері яка підлягає обов`язковому ліцензуванню при відсутності діючої ліцензії.

Суд зауважує, що закінчення терміну дії ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у суб`єкта господарювання ФОП « ОСОБА_1 » у момент складання цього протоколу підтверджується поясненнями її захисника.

На думку суду, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується: її письмовими поясненнями, наданими уповноваженій на те особі у день оформлення цього протоколу, де підтверджує, що здійснювала продаж тютюнових виробів без відповідної на те ліцензії; даними протоколу виявлення та вилучення речей, які мають значення по справі (тютюнових виробів) від 11.07.2023, які вона видала добровільно; фактичними відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 071972 від 11.07.2023.

Так, судом установлено, що 11.07.2023 у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено тютюнові вироби у кількості 1723 (одна тисяча сімсот двадцять три) пачки цигарок на загальну суму 136 727 (сто тридцять шість тисяч сімсот двадцять сім) гривень.

На думку суду, усі перелічені докази узгоджуються між собою і ствердно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, а тому клопотання про закриття провадження у справі відхиляється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як вона здійснювала господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь вини, та приходить до переконання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу.

Щодо додаткового стягнення у виді конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, то суд, з урахуванням усіх обставин справи, не вбачає підстав для його застосування.

Також суд керується і тим, що з дотриманням вимог ст. ст. 256, 264, 265 КУпАП, у справі гроші, одержані внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, не вилучалася, не оглядалася, оскільки відповідні протоколи не складалися та про них не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому дане стягнення не застосовується.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.052008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), приходить до висновку, що дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання і з урахуванням усіх обставин та майнового стану ОСОБА_1 призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком 10 (десять) місяців, рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на строк десять місяців рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 про його обов`язок повідомляти Васильківський міськрайонний суд Київської області про здійснення сплати частини суми штрафу шляхом пред`явлення оригіналу відповідного документа.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в вигляді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко