Справа № 727/396/23
Провадження № 3/727/332/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого2023 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розгля-нувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, пе-редбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №3867 65 від 07.01.2023 року вбачається, що 07.01.2023 року о 11 год. 16 хв. в м. Чернівці по вул. Головна, 204, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: не природня блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував. Вказав, що при зазна-чених в протоколі обставинах не керував транспортним засобом. Пояснив, що вказа-ного у протоколі дня він показував своєму знайомому ОСОБА_2 автомобіль з метою подальшого продажу, при цьому не здійснюючи керування транспортним засо-бом. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу ад-міністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Гакман М.Ю. подав письмові заперечення, згідно яких навів аналогічну позицію щодо подій, які відбулись 07.01.2023 року при зазначе-них в протоколі обставинах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові та відеоматеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, перед-баченого ст.130 ч.1 КпАП України, при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу щодо останнього необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміні-стративного правопорушення, виходячи з наступного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також пе-редача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транс-портним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препа-ратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вин-ність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правиль-ного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне пра-вопорушення та іншими процесуальними документами і зокрема висновком експерта.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою осо-бою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, пов-ному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись за-коном і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. «а» п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забо-роняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебу-ваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`я-ніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реак-ції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані тако-го сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку ог-ляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікар-ських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальності за цим законом підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або особи, які керували транспортним засобом та відмовились від проходження відпо-відно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Разом з тим, при перегляді відеозаписів з бодікамер поліцейських, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції (а.с.5), судом не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засо-бом.

В той же час, керування транспортним засобом ОСОБА_1 спростовується його власними показами та показами його захисника, які вказали, що 07.01.2023 року, при зазначених в протоколі обставинах, він не здійснював керування транспортним за-собом під час знаходження в салоні автомобіля, оскільки у цей час показував автомо-біль зсередини своєму знайомому.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невину-ватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути ре-зультатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не-спростовних презумпцій.

На підставі викладеного та дослідивши наявні докази по даній адміністративній справі в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу не-обхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях остан-нього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопо-рушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеля-ційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко