Справа №461/6653/23
Провадження №3/461/2365/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

громадянина Азербайджанська Республіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Азербайджан, місце роботи - тимчасово не працює, місце проживання - АДРЕСА_1 Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 23.08.2016,

за ч.6 ст.481 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2023 року 16 годині 30 хв. громадянин Азербайджану ОСОБА_2 прямував у приватну поїздку з України до Польщі через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Червоний коридор» автобусом Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_2 , в якості пасажира. Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянин Азербайджану ОСОБА_2 ввіз на митну територію України наступний транспортний засіб:- 21.07.2018 22:46:23 через митний пост «Щербаківка» Харківської митниці ДФС в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль MERCEDES-BENZ C220 реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .Станом на 23.07.2023р. в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення автомобіль MERCEDES-BENZ C220 реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , за межі митної території України.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Бурдинський С.І. подав до суду клопотання про закриття провадження, яке обґрунтовує тим, що дійсно 21.07.2018 року близько 22 год 46 хв ОСОБА_3 проїжджав через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотеевка», митний пост «Щербаківка» на автомобілі MERCEDES- BENZ C220 реєстраційний номер НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_4 . Проте, ОСОБА_3 не керував вказаним автомобілем, а був пасажиром. Захисник зазначає, що працівниками митного посту безпідставно було внесено відомості до журналу пункту пропуску відомості про ОСОБА_4 як про особу, яка здійснювала ввезення автомобіля. На підтвердження вказаного надав суду письмові пояснення свідка ОСОБА_5 .

Крім того, адвокат Бурдинський С.І. зазначив, що ОСОБА_3 є іноземцем та не володіє українською мовою у об`ємі, достатньому для розуміння процедури притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.481 МК України. Вказує, що в протоколі про порушення митних правил було зазначено, що громадянин Азербайджану ОСОБА_3 українську мову розуміє, тому перекладача залучено не було. Проте це не відповідає дійсності, оскільки при складанні протоколу для комунікації із ОСОБА_6 був залучений свідок ОСОБА_7 . Проте, громадянка ОСОБА_7 не є перекладачем, а лише була свідком того, як відносно ОСОБА_4 складалися матеріали про порушення митних правил та намагалась бути корисною для нього, перекладаючи те, що говорили посадові особи митного органу. Додатково зазначив, що автомобіль повинен був бути вивезеним не пізніше 21.07.2019 року, однак службові особи митного органу виявили факт адміністративного правопорушення лише 23.08.2023 року, що свідчить про їхню тривалу бездіяльність. Захисник зазначив, що на момент ввезення автомобіля ст. 481 МК України була викладена у іншій редакції. При цьому, норма митного кодексу, яка передбачає вищевказане правопорушення у чинній редакції ставить особу в гірше становище, а саме передбачає більший розмір санкції та конфіскацію майна, тому її неможливо застосовувати у даних правовідносинах, адже вона не має зворотної дії в часі

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 6 статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Доказів того, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме: останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується:

- протоколом про порушення митних правил № 0947/209000/23 від 23 липня 2023 року, в якому описана фабула вчиненого правопорушення;

-витягу з інформаційної системи Держмитслужби.

Відтак, винність ОСОБА_2 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена повністю.

Доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що при складанні протоколу стосовно ОСОБА_2 , не була забезпечена участь перекладача, судом не приймаються, оскільки відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 503 МК України, перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Судом встановлено, що до перекладу була залучена свідок ОСОБА_7 , яка володіє українською та азербайджанською мовами.

Крім того, доводи адвоката Бурдинського С.І. про те, що ОСОБА_3 не керував вказаним автомобілем, а був лише пасажиром не спростовують доказів того, що на реєстрацію ввезення спірного автомобіля 21.07.2018 року до митного органу були подані документи саме ОСОБА_2 , а тому останній, будучи повністю повнолітньою, дієздатною та при здоровому глузді особою, повинен був та міг усвідомлювати правові наслідки таких дій, а саме можливі санкції на нього після ввезення зареєстрованого на свої документи автомобіля на іноземній реєстрації в Україну в режимі тимчасового ввезення.

Окрім того, оскільки вчинене ОСОБА_2 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому дії останнього правильно кваліфіковано за ч.6 ст. 481 МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення і підлягає застосуванню відповідна санкція, передбачена чинною редакцією ч.6 ст. 481 МК України.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності на території України за порушення митних правил не притягався, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.481, 526 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ C220 реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536,80 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко