П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОККП в матеріалах справи відсутній, посвідчення водія НОМЕР_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 142010 від 05.11.2022 року: 05.11.2022 року о 11 год. 14 хв. в м. Біла Церква, по вул. Леваневського, 53, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, сповільненість мови, неприродня блідість, проходити медичний огляд в медичному закладі водій відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив суду, що наркотичних речовин не вживав та того дня перебував у цілком тверезому стані. ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, котрі почали зазначати про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , на що він заперечив вживання наркотичних речовин та погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Проте згодом працівники поліції почали вказувати, що для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння слід їхати до закладу охорони здоров`я в смт. Ставище та також поліцейські вказали, що на місце зупинки автомобіля буде викликати працівників Військової служби правопорядку. Оскільки ОСОБА_1 поспішав на військову службу, яку залишив без офіційного дозволу, тому він відмовився їхати для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до смт. Ставище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 142010 від 05.11.2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2022, акт огляду на стан сп`яніння, розписку ОСОБА_2 від 05.11.2022, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №275240 від 05.11.2022, рапорт від 05.11.2022, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 05.11.2022 року о 11 год. 14 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Леваневського, 53, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_4 , та був зупинений працівниками поліції.

З відеозаписів вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння та вказав про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 повідомив, що найближчим часом наркотичних речовин не вживав, тому погодився пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому суддя акцентує увагу, що згоду ОСОБА_1 на проходження огляду було проігноровано працівником поліції, та всупереч нормативних актів, поліцейські не вживали дій для доставлення останнього до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість працівник поліції зазначив, що для проходження огляду слід їхати до смт. Ставище та поліцейський почав вказувати ОСОБА_1 , що у тому разі, якщо ОСОБА_1 протягом останнього місяця вживав наркотичні речовини, тому результати огляду у лікаря нарколога беззаперечно покажуть, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а його автомобіль у такому випадку буде евакуйовано на штраф-майданчик та на місце події буде викликано працівників Військової служби правопорядку.

Після вказаних дій з боку працівника поліції, поліцейський повторно пропонує ОСОБА_1 проходити огляд у медичному закладі у лікаря нарколога на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 зазначивши, що не має часу їхати до смт. Ставище, оскільки поспішає на військову службу відмовився від огляду.

Проаналізувавши дані відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, суд зазначає, що в даному випадку мало місце впливу на ОСОБА_1 з боку працівників поліції, що проявився у повідомленні останньому недостовірної інформації, погроз щодо евакуації транспортного засобу на штраф-майданчик та виклику працівників Військової служби правопорядку з метою спонукання ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння для можливості подальшого його притягнення до відповідальності. Тому в даному випадку фактично працівники поліції відмовили ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Слід зауважити, що зафіксувавши відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції не було викликано на місце події працівників Військової служби правопорядку, а автомобіль ОСОБА_1 не евакуйовувався на штраф-майданчик.

Щодо недостовірних роз`яснень працівників поліції щодо огляду на стан наркотичного сп`яніння суддя зазначає, що відповідно до п. 3,4 розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

З п. 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції слідує, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пункт 15 та 16 розділу ІІІ Інструкції визначають, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Таким чином, огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння повинен бути проведений у відповідності до Акту медичного огляду (додатку 3) та з дотриманням вимог Інструкції.

З Акту медичного огляду (додаток 3) слідує, що огляд з метою виявлення стану сп`яніння являє собою комплекс процедур, оглядів, тестувань обстежуваного та заключний діагноз (пункт 25 Акту медичного огляду) встановлюється лише після оцінки всіх клінічних та лабораторних досліджень, після чого видається Висновок на підставі акту медичного огляду.

З наведено слідує, що лише за результатами огляду проведеного лікарем, в ході яких лікар встановлює наявність чи відсутність клінічних ознак наркотичного сп`яніння, а також лабораторних досліджень, якими встановлюється кількісне (скільки нг/мл наркотичного засобу та чи перевищує це значення допустимого порогового рівня) визначення вмісту наркотичного засобу та саме, якого наркотичного засобу в біологічному середовищі, що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння. Таким чином роз`яснення поліцейського, щодо того, що за обставин вживання наркотичних речовин протягом місяця огляд на стан наркотичного сп`яніння беззаперечно покаже перебування особи в стані наркотичного сп`яніння є недостовірними, оскільки при одиничному вживанні наркотичних речовин, дійсно у кровотоці особи зберігаються залишки таких речовин протягом тривалого часу, натомість наявність залишків даних речовин ще не свідчить про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, оскільки стан наркотичного сп`яніння досягається лише при перевищенні допустимого порогового рівня таких речовин.

Також, слід вказати, що відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, яким в даному випадку є КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4».

Однак, з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2022 року встановлено, що працівники поліції направляли ОСОБА_1 до «Ставищенська центральна районна лікарня», що в даному випадку не є найближчим визначеним медичним закладом.

При цьому варто також зауважити, що будь яких доказів щодо неможливості проведення огляду ОСОБА_3 в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» або ж іншому найближчому визначеному для цього закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суддя констатує, що мало місце порушення з боку працівників поліції вимог ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7, п.9 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та фактично ОСОБА_1 було направлено до неналежного закладу охорони здоров`я, а відтак й відмова ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, котрий не є найближчим не може бути наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З даного приводу, суддя також зауважує, що згідно із ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ