ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Лутая А.М.,
за участю: секретаря судового засідання Ваврисевич О.О.,
особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в компанії «Мега Транс»,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072512 складеного 24.07.2022 поліцейським СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області сержантом поліції Яцків Ю.Ю., 24 липня 2022 року об 11:20 по вул. Річна в м. Володимирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген ЛТ 35», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та суду пояснив, що 24.07.2022 об 11:20 в м. Володимирі по вул. Річна автомобілем марки «Фольксваген ЛТ 35», номерний знак НОМЕР_1 , керував його брат ОСОБА_2 , а він в цей час знаходився на пасажирському сидінні вказаного автомобіля. Коли автомобіль зупинили працівники поліції брат втік з місця зупинки, оскільки не хотів неприємностей. На той час брат був військовослужбовцем та самовільно залишив військову частину. Крім того у брата не було прав на керування транспортним засобом. Також ОСОБА_1 зазначив, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, які містяться в матеріалах справи, він не підписував. Вважає, що вказані документи за нього підписав працівник поліції з метою притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, суд дійшов таких висновків.
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до протоколу долучено DVD-R диск, який містить кілька фалів з відеозаписами. На одному з відеозаписів зафіксовано, як патрульний автомобіль рухається позаду автомобіля марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки автомобіля запис припиняється. На інших відеозаписах зафіксовано, як працівник поліції підходить до автомобіля марки «Фольксваген» та відчиняє двері з боку водія. При цьому за кермом автомобіля нікого немає, а ОСОБА_1 перебуває на пасажирському сидінні. Крім того, відеозаписи містять інформацію як ОСОБА_1 , перебуваючи на пасажирському сидінні автомобіля, відмовляється від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Проте, на вказаних відеозаписах не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.07.2022, в яких він підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак суд вважає, що визнання ОСОБА_1 вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом такого правопорушення, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі № 177/525/17 від 08.07.2020.

Наявні в матеріалах справи акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення на огляд водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я від 24.07.2022, також свідчать лише про відмову ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан сп`яніння.
В той же час, суд вважає надуманими доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія, підписані від його імені іншою особою, оскільки ОСОБА_1 відмовився від пропозицію суду провести у справі судову почеркознавчу експертизу з метою встановлення приналежності підпису в зазначених документах.
За клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_1 приблизно 3 роки, оскільки неодноразово користувався його автомобілем. Влітку 2022 року, точну дату та час не пам`ятає, він ловив рибу на ставку в районі школи №1 м. Володимира, коли почув поліцейську сирену. Він вийшов подивитися, що сталося, та побачив на дорозі автомобіль Горланова Назара, біля якого стояв автомобіль поліції. Працівники поліції перебували біля відчинених дверей з боку сидіння водія, а ОСОБА_4 в цей час перебував на пасажирському сидінні. Крім поліцейських та ОСОБА_5 він більше нікого не бачив. Він спитав дозволу у поліцейських забрати автомобіль Горланова, на що ті відмовили, і він повернувся до рибалки.
Свідок ОСОБА_2 рідний брат ОСОБА_1 , в судовому засіданні повністю підтвердив показання ОСОБА_1 щодо обставин справи, надані ним в суді.
Долучене ОСОБА_1 до матеріалів справи клопотання старшого слідчого ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому, про застосування стосовно ОСОБА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , опосередковано підтверджують пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а тому суд не вбачає підстав вважати їх неправдивими.
Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст.251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , зокрема керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 130 ч.1, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М.Лутай