Справа №949/1779/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15 серпня 2000 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД №280982, 02 вересня 2022 року о 16-13 год. по вулиці Центральна, в с.Орв`яниця Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав швидкості руху, не увімкнув лівий покажчик повороту, через що відбулося зіткнення з автомобілем марки «Audi A4» з державним номерним знаком НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 9.2 «б», 12.1, 13.1 ПДР України.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він рухався автомобілем по вулиці Центральна, в с.Орв`яниця Сарненського району Рівненської області. По дорозі він вирішив повернути ліворуч, у зв`язку з чим подивився у дзеркало заднього виду, де побачив, що позаду їде легковий автомобіль, який був ще далеко. Далі, оскільки перешкод ніяких не було, він завчасно увімкнув лівий покажчик повороту та почав здійснювати маневр ліворуч. Проте, в момент повороту відчув, що відбулося зіткнення з його автомобілем, від чого автомобіль перекинуло на праву сторону. На його думку причиною вказаної ДТП стало недотримання водієм автомобіля, який їхав позаду, безпечної швидкості руху.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Клюйко А.О. до початку судового засідання подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На розгляді справи в суді потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що на автодорозі в с.Орв`яниця Сарненського району Рівненської області, він їхав зі швидкістю близько 60-65 км/год. Попереду нього рухався автомобіль марки «Ford», за яким він тримав дистанцію на відстані 20-25 м. Проте вказаний автомобіль без увімкнення лівого покажчику повороту, почав раптово здійснювати маневр ліворуч. Після цього ОСОБА_2 здійснив екстрене гальмування, але уникнути зіткнення із вказаним автомобілем йому не вдалось та відбулося ДТП, від якого автомобіль марки «Ford» ліг на праву частину і транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. На його думку причиною ДТП стало те, що водій автомобіля марки «Ford» не увімкнув лівий покажчик повороту та почав здійснювати маневр ліворуч.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 02 вересня 2023 року вона разом із чоловіком їхала у автомобілі та знаходилась на пасажирському сидінні. Під`їжджаючи до повороту, ніяких об`єктивних перешкод попереду не було, а тому її чоловік увімкнув лівий покажчик повороту, що було чути і по відповідному звуковому сигналу та почав здійснювати маневр ліворуч. Після того у задню частину їх автомобіля в`їхав інший автомобіль, від чого їх автомобіль знесло на узбіччя і положило на праву частину.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 - це їх хороший товариш. 02 вересня 2023 року вони, їдучи у автомобілі бачили, як назустріч рухався білий автомобіль. Пізніше у вказаному автомобілі увімкнувся лівий покажчик повороту і коли він вже почав здійснювати маневр ліворуч відбулося зіткнення, в результаті якого вказаний автомобіль положило на бік.

Викликана в судове засідання інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП П`ясецька В.А. пояснила, що коли вона приїхала на місце ДТП та почала складати відносно ОСОБА_2 протокол за ст.124 КУпАП, то останній їй повідомив, що водій, який рухався попереду нього та з яким відбулося зіткнення, не увімкнув лівий покажчик повороту та здійснив маневр ліворуч. Після цього, ОСОБА_6 вирішила скласти протокол також і на водія ОСОБА_1 . Також додала, що причиною ДТП на її думку було недотримання водієм ОСОБА_2 безпечної швидкості руху, не врахування дорожньої обстановки, а також недотримання безпечної дистанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - адвоката Клюйка А.О., потерпілого ОСОБА_2 , інспектора поліції, свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст.124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Аналізуючи зміст диспозитивної частини вказаної статті, можна зробити висновок, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є протиправне діяння у вигляді порушення правил дорожнього руху, шкідливі наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також причинний зв`язок між діяннями й наслідками, відсутність однієї з цих ознак виключає склад вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, ст.124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 9.2 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, схеми дорожньо-транспортної пригоди, механізму утворення механічних пошкоджень, а також пояснень учасників справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не встановлено порушень пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до 9.2 «б» ПДР України, перед перестроюванням, поворотом або розворотом, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив порушення ним п. 9.2 «б» ПДР України, пояснивши, що він перед маневром ліворуч, увімкнув лівий покажчик повороту. При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 9.2 «б» ПДР України в матеріалах справи немає.

Таким чином, причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками у вигляді спричинення дорожньо-транспортної пригоди, як обов`язкової ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, відсутній, а тому відповідно в його діях не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом із тим, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд оцінює критично та враховує частково, оскільки вони можуть бути зацікавлені у вирішенні справи на користь ОСОБА_1 .

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 9.2 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження, а тому провадження в даній справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.