гСправа № 358/1106/22 Провадження № 3/358/131/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Чайки О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Миронівка) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іванівка, Богуславського району Київської області, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17 березня 1999 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , якому роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП, -

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183464, складеного 10 листопада 2022 року інспектором СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, ст. лейтенантом поліції Бабок Василем Володимировичем, водій ОСОБА_1 10 листопада 2022 о 18 год. 40 хв. в с. Іванівка по вул. Центральна, Обухівського району Київської області, керував мотоциклом «Мустанг», державний номерний знак НОМЕР_3 в п`яному стані, а саме, під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», прилад показав 0,33 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Чайка О.В. просила закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та надала суду клопотання, в якому просила врахувати наступне:

1. Згідно вищевказаного протоколу ОСОБА_2 10 листопада 2022 близько 18 год. 50 хв., керував транспортним засобом мустанг мотоцикл, державний номер НОМЕР_4 , рухаючись по вул. Центральна в с. Іванівка Обухівського району Київської області в п`яному стані, а не в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується водію, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9а ПДР, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.

2. Після зупинки транспортного засобу працівник поліції запропонував водію пройти обстеження щодо вмісту в його крові алкоголю, оскільки відчув специфічний запах від водія. Будь-яких інших підстав для того, щоб дійти висновку щодо стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було. Згідно п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є; запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови: виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Як видно з відеоматеріалів ні порушень мови, ні порушень руху, ні порушень громадського порядку за ОСОБА_1 зафіксовано не було. Водій поводив себе адекватно, виконуючи всі вимоги працівників поліції.

3. Під натиском поліцейських ОСОБА_1 пройшов експертизу на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатору Драгер 6810 (згідно інформації вказаної в протоколі). Однак варто зауважить, що приладу з такою назвою не існує. Натомість існує прилад із максимально наближеною назвою до вказаної поліцейськими у протоколі, а саме алкотестер Drager Alcotest 6810, який працівники поліції використовують для визначення концентрації парів етанолу у повітрі водія. При чому, використання даного приладу здійснюється при будь яких погодних умовах. Але, все таки даний аналізатор не є універсальним, а є тендітним німецьким приладом, використовувати який можливо лише при дотриманні певних умов, зокрема:

- Аналізатор в залежності від температури навколишнього повітря може давати похибки у результатах вимірів. Наприклад, при температурі від -5 до +5 0 С - відносна похибка становитиме +- 20%, а при діапазоні температури від +25 до +35 0 С відносна похибка становитиме +- 15%. Оскільки подія сталась 10 листопада 2022 року, тобто у період погіршення погодних умов та різкого похолодання, особливо у вечірній та нічних час, є підстави вважать, що температура повітря на момент проведення тесту коливалась у межах від -5 до +5 0 С, тому варто враховувати вищевказану похибку, яка у разі результату 0,33% становить приблизно 0,264%;

- Про відсутність механічного втручання в аналізатор свідчить пломба - наліпка, що розміщена на задній панелі приладу. Згідно із наявними у матеріалах справи відеоматеріалах вбачається, що працівником поліції було надано ОСОБА_3 для перевірки герметичності запакування одноразовий мундштук, але не сам прилад, який і відповідає за правильність результатів. Оскільки ні водій, ні будь-то інший не міг переконатись у невтручанні у роботу приладу, не вважаємо його результати такими, які на 100% відображають дійсні обставини справи.

- Наявна спеціальна процедура перевірки показів аналізатора (в т.ч. необхідне дотримання певних умов: витримати в умовах перевірки прилад не менше 2 год., температура повітря від + 20 до + 250С, вологість повітря - 30-80% тощо).

4. Крім того, спірні результати не були належним чином зафіксовані за допомогою засобу, яким велась зйомка, тому відсутні підстави посилатись на цей результат лише за наявності його в письмових доказах, наданих суду працівниками поліції.

5. Як вбачається із відеоматеріалів зокрема, працівники поліції наполягали на проходженні алкотесту з метою визначення рівня проміле в крові водія, натомість було вчинено забір повітря, який водій видихав. Пунктом 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, який звучить дослівно так: «Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові». В даній інструкції йдеться про те, що допустимий показник 0,2 проміле алкоголю має бути виявлений саме в крові, відповідно говорити про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння можна лише у разі, коли рівень проміле понад 0,2% було зафіксовано саме в його крові, а не в диханні. У нашому випадку має місце дослідження рівню алкоголю у повітрі що видихається, однак жодного посилання в законодавстві України на допустиму чи не допустиму норму алкоголю у повітрі, що видихається немає.

6. Під час зупинки ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано, що працівники поліції пояснювали ОСОБА_3 передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема й право на правничу допомогу. Також відеоматеріалами не зафіксовано момент складання ні акту, ні протоколу, ні пояснень водія, не оголошено час їхнього складання. Не зафіксовано момент оголошення протоколу й, що найважливіше, жодним чином не підтверджено факт того, що саме ОСОБА_1 підписав вищевказані документи.

7. Відео, яке додано до матеріалів справи, як доказ порушення ОСОБА_1 норм ч.1 ст.130 КУпАП, міститься на СД диску, тобто до суду надано її копію. Оскільки у матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису, отже матеріали справи не містять відомостей про джерело зйомки (номер та серію відеокамери, дату його виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис). Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосуються технічного приладу «відеокамери» та не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні до ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Крім того відео явно було надано із різних технічних приладів, оскільки на одному відео (знятому на пристрій схожий на відеореєстратор) час зупинки фіксується як «18:30 годин», а на двох інших відео час спілкування ОСОБА_1 та працівників поліції фіксується починаючи із «19:20 годин до 19:40 годин». Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були працівниками поліції, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. На нашу думку, зазначені вище недоліки не дають можливості встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

8. Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

9. З урахуванням викладеного, вважаємо, що суд позбавлений можливості надати об`єктивну оцінку в частині доведеності поліцейським обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із недотриманням умов його оформлення та вручення. А відсутність, у цьому випадку, достатніх доказів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП прирівнюємо до відсутності складу правопорушення передбаченого зазначеною вище нормою.

Тобто, на думку адвоката, факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не був належним чином підтверджений та залишився лише рівні особистих припущень працівників поліції, оскільки ніяких належних доказів, що б документально підтвердили наявний факт алкогольного сп`яніння водія до суду надано не було, а висновок у протоколі про адміністративне правопорушення зроблений на неповно досліджених матеріалах справи і суперечить фактичним обставинам справи, тому просила провадження у справі закрити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника та просив провадження відносно нього закрити.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чайку О.В., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 (далі-по тексту Правила) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно підп. «а» п.2.9 Правил, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя перевіряє чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, крім того, згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи положення ст. 280 КУпАП щодо з`ясування питання, чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить із диспозиції даної статті, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183464 від 10.11.2022 зазначено, що « ОСОБА_1 10 листопада 2022 о 18 год. 40 хв. в с. Іванівка по вул. Центральна, Обухівського району Київської області, керував мотоциклом «Мустанг», державний номерний знак НОМЕР_3 в п`яному стані», а не «в стані алкогольного сп`яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9 «а» ПДР України.

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_3 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9 «а» ПДР України, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.

Крім того, суд бере до уваги викладені в клопотанні адвоката Чайки О.В. доводи щодо не доведеності достатніх доказів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. І ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не є правопорушенням.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто правопорушенням не являється, дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя К. С. Романенко