ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/363/23 Справа № 206/2833/22 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лященко І.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката на постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без оплатного вилучення транспортного засобу.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 12.07.2022 року о 17 год. 40 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Томська, 292, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. MAZDA323 д.н.з. НОМЕР_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №2786 від 12.07.2022 року. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляції:

- адвокат Лященко І.Ю. просить постанову судді скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складний через півтора місяці після фактичного виявлення ознак адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 254 КУпАП та Інструкції, а тому не може бути прийнятий як належний доказ у справі.

Також вказує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки в ньому не зазначено, коли відбулося порушення останнім вимог ПДР.

Зазначає про відсутність відеозйомки, що свідчить про відсутність доказів вини ОСОБА_1 .

Окрім цього адвокат посилається на те, що висновок щодо результатів медичного огляду складений через 13 днів після огляду, а результатом висновку було зафіксовано перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, під дією похідних фенілалкіламінів, який не віднесений до Переліку наркотичних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є слушними, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 151451 від 22 серпня 2022 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського 2 взводу 3 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 22 серпня 2022 року, відповідно до якого, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у останнього були виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. За висновком № 2786 від 12 серпня 2022 року, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння; висновком КП ДБКЛПД ДОР щодо результатів медичного огляду № 2786, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення був складний через півтора місяці після фактичного виявлення ознак адміністративного правопорушення, не є слушними, з огляду на те, що що висновок, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, був виготовлений лише 25 липня 2022 року, тому, з урахуванням часу, необхідного для отримання цього висновку Департаментом патрульної поліції, складання протоколу про адміністративне правопорушення через певний тривалий проміжок часу, в даному випадку, є цілком виправданими та відповідають положенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Доводи адвоката і тій частині, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом вини ОСОБА_1 , а відсутність відеозйомки свідчить про відсутність доказів вини ОСОБА_1 , також не є спроможними, оскільки в матеріалах справи наявна довідка Інспектора відділення моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого, не має можливості надати відеозапис з нагрудних відеореєстраторів до протоколу ААД № 151451 від 22 серпня 2022 року, оскільки строк його зберігання складає 30 діб.

Дана обставина не може свідчити про відсутність відеозапису, або про його не здійснення під час розглядуваних подій, а також не зменшує ваги інших доказів, які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Посилання адвоката на те, що згідно висновку, у ОСОБА_1 було зафіксовано перебування в стані наркотичного сп`яніння, під дією похідних фенілалкіламінів, який не віднесений до Переліку наркотичних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, то цій обставині була надана вичерпна оцінка в суді першої інстанції.

Так, на запит суду першої інстанції надійшла відповідь КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради, згідно якої, похідні фенілалкиламінів це дуже велика група психоактивних (психотропних) речовин рослинного та синтетичного походження. Класичними представниками цієї групи вважають амфетаміни, метамфетаміни, ефедрин, псевдоефедрин, ефедрон та інші. Перелік наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів згруповано у списки та таблиці (І-ІV) згідно з законодавством України та міжнародними договорами. Вони затверджені КМУ і публікуються в офіційних друкованих виданнях, а саме у постанові КМУ від 06.05.2000 № 700 із змінами станом на 03.10.2011 рік. До табл. ІІ (список 2) віднесені психотропні речовини, обсяг яких обмежено, а саме аметаміни, метамфетаміни та інші. До табл. ІV (список 1) прекурсори - віднесенні ефедрин, фенілпропаноламін (ФПА, норефедрин), псевдоефедрин.

Таким чином, перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, є в повній мірі підтвердженим, а тому доводи адвоката в цій частині не є переконливими.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко