Постанова

Іменем України

12.01.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

28 жовтня 2022 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №362071 від 18.10.2022р., 18.10.2022р. об 12 год. 45 хв. у місті Львові на перехресті вулиць Кульпарківська - Трускавецька водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 3008 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, не дотрималася безпечного бокову інтервалу та скоїла наїзд на дорожню огорожу, а саме амортизаційний пристрій (демферна система), власником якої є ТзОВ "Балтом Україна", що призвело до технічних пошкоджень транспортного засобу та заподіяння матеріальних збитків.

Крім того, 28 жовтня 2022 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №088426 від 18.10.2022р., 18.10.2022р. об 12 год. 45 хв. у місті Львові на перехресті вулиць Кульпарківська - Трускавецька водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Peugeot 3008 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря - нарколога за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська 95.

Оскільки два адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження згідно постанови від 12.01.2023 року.

В судові засідання, призначені судом на 15.11.2022р., 06.12.2022р., 21.12.2022р. та 12.01.2023р. правопорушниця ОСОБА_1 не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлядася про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повістки, які скеровувалися за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення та повістки, розміщені на офіційному сайті Франківського районного суду м. Львова. Таку поведінку ОСОБА_1 суд розцінює як небажання брати у участь в судовому процесі з метою захисту своїх прав та інтересів, відтак як спосіб уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності адмінправопорушниці за наявними матеріалами справи.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, дії останньої правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, що виразились у пошкодженні транспортного засобу та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Згідно з ст. 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П.13.1. ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно схеми місця дорожньо - транспортної пригоди, на якій зображене відповідне місце розташування транспортного засобу, з характеру його технічних ушкоджень, випливає, що саме ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, що виявилось у прояві неуважності. Остання не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла наїзд на доорожню огорожу.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , правопорушницею не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до висновку №002644 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 18.10.2022р. лікарем КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп"яніння.

В матеріалах справи містяться результати тестування на алкоголь Alcotest 6810, прилад № ARAM-3615, відповідно до яких результат тесту складає 2,19%.

Разом з тим, з переглянутого судом відеозапису, долученого до матеріалів справи, судом встановлено, що результат тесту складає 1,67%. Дану обставину, суд трактує на користь правопорушниці та визнає наявність встановленого вмісту алкоголю в організмі саме з таким показником.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З переглянутого в судовому засіданні, долученого до матеріалів адміністративної справи, відеозапису вбачається, що правопорушниця ОСОБА_1 18.10.2022р. була доставлена працівниками поліції в медичний кабінет за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська 95, де в подальшому, виконуючи відповідні вказівки лікаря, пройшла огляд на стан алкогольного сп"яніння, який завершився продуттям відповідного приладу для визначення наявності чи відсутності стану алкогольного сп"яніння.

Суд враховує ту обставину, що правопорушниця після виявлення у неї стану алкогольного сп"яніння, не виявила бажання здати додатково сечу чи кров, що підтверджено долученим відеозаписом.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вина правопорушниці ОСОБА_1 доведена зібраними у справі матеріалами, що безпосередньо перевірені суддею, дії ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, кваліфіковані правильно.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано більш серйозне правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п"ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь