Дата документу Справа № 336/4915/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4915/22 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/807/110/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Гуртовенка П.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 6 грудня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 15.09.2022 року о 11 годині 24 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111830 р.н. НОМЕР_1 по вул.Авраменка 16 в м. Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп`яніння,від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив п 2.5 ПДР України,за що передбачена відповідальність ст..130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій вказує, що 15.09.2022 року близько 11-30 год. був затриманий, а об 13-00 годині відносно нього було складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП. Вказує, що стан начебто наркотичного сп`яніння був визначений співробітниками поліції за допомогою візуального спостереження. Від медичного огляду в умовах стаціонару він не відмовлявся, оскільки фізіологічно не міг здати біоматеріал та запропонував здати аналіз слюни, аналіз крові, зробити змиви з рук та інше, з метою встановлення стану тверезості, проте поліцейські склали протокол. При цьому, йому не були роз`яснені права та законні інтереси. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Гуртовенко П.А., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Гуртовенка П.А., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 389771 від 15.09.2022 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.09.2022 р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6514 від 15.09.2022р, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду;

- відтвореним під час судового розгляду відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD- диску, що долучений до матеріалів справи, відповідно до вказаного відеозапису водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 факт керування не оспорює, а оспорює лише досліджені докази на предмет їх допустимості.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відомостями відеоматеріалу, згідно якого, ОСОБА_1 не заперечував факту керування. Під час спілкування працівник правоохоронного органу повідомив, що у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і запропонував проїхати до лікаря, на що останній погодився проїхати до медичної установ. Проте, прибувши у заклад охорони здоров`я після спілкування з лікарем, ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що він відмовляється від огляду.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці і, на переконання апеляційного суду, порушень щодо процедури огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу не виявлено.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 фізіологічно не міг здати біоматеріал та пропонував здійснити альтернативний забір для лабораторного дослідження з метою виявлення стану сп`яніння, апеляційний суд виходить із наступного.

Так, згідно п.п.12,13,14 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи не можливо взятии зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Отже, інші біологічні середовища, зокрема і аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться у випадках, коли неможливо взятии зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами та у випадку ДТП із смертельними наслідками.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не демонстрував жодної з ознак неможливості за тяжким станом здати зразок біологічного середовища, а лише відмовився від здачі сечі, його дії були вірно розцінені як відмова від проходження медичного огляду. При цьому суд бере до уваги і фізіологічні потреби людини через призму достатньої тривалості часу.

Відомості з оглянутого відео, проміжок з часу зупинки водія ( о 11 год. 24 хв.) до часу його відмови сдати у медзакладі біоматеріал (о 12 год. 40 хв.) переконують апеляційний суд у достатності у ОСОБА_1 часу для здачі біоматеріалу, що обумовлено також і фізіологічними потребами.

При цьому, на відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 говорить працівнику поліції, що він відмовляється повертатися до лікаря, що вочевидь засвідчують відмову у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП були роз`яснені, про що міститься його підпис у протоколі та додатково спростовуються відеозаписом події.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 6 грудня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник