Справа 729/55/23
3/729/84/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Романченко С.С., Величко К.Р.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гончаренка О.Л.,

розглянула адміністративні протоколи, які надійшли з Відділення поліції №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 158490 від 10.01.2023, 09.12.2022 о 22 год. 40 хв. в с. Новий Биків по вул. Петровського водій ОСОБА_1 керував ТЗ КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 та буксирував причіп ГКБ8350 д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНК Бобровицькій опорній лікарні та підтверджується висновком медичного закладу №4, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 064194 від 10.01.2023, 09.01.2023 о 22 год. 40 хв. в с. Новий Биків по вул. Петровського водій ОСОБА_1 автомобіля КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 скоївши ДТП, а саме здійснивши наїзд на перешкоду у вигляді електроопори, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 (а) ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 158488 від 10.01.2023, 09.01.2023 о 22 год. 40 хв. в с. Новий Биків по вул. Петровського водій ОСОБА_1 ТЗ КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 та буксируючи причіп ГКБ8350 д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись зі сторони с. Петрівка не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, тим самим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Враховуючи вищевикладене, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Гончаренко О.Л. у судовому засіданні та в письмовому клопотанні до суду просив провадження у справах закрити, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що матеріали справи містять докази, які у своїй сукупності утворюють факт відсутності в діянні складу та події адміністративного правопорушення, ст. 122-4, ст. 124, ч 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з відео файлів, наявних у матеріалах справи, рапорті поліцейського, зазначений у протоколі механічний транспортний засіб був припаркований ближче до узбіччя дороги, двигун у ньому не працював, світло вимкнене. Тобто, працівники поліції під`їхали до припаркованого автомобіля, який відстоювався, його зупинки під керуванням будь-кого не здійснювали. Крім того, із самого початку та протягом всього спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 заперечував про керування ним транспортним засобом. Свою присутність у кабіні автомобіля пояснив з причин лише здійснення ним охорони транспортного засобу, що чітко проявляється на відеозаписах. Тобто наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності не лише спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у день та час зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а й безумовно підтверджують відсутність такого факту. У свою чергу ці обставини є доказом його невинуватості у висунутих йому правопорушеннях, оскільки за інкримінованими ОСОБА_1 нормами ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнути до відповідальності можна тільки ту особу, яка керувала транспортним засобом, причетна до ДТП і покинула місце її вчинення. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням встановленого порядку. Існує дві підстави для направлення водія для огляду до закладу охорони здоров`я, це: 1) відмова від огляду на місці зупинки; 2) незгода з результатами такого огляду. У свою чергу матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 не містять жодних відомостей про відмову останнього від проходження огляду на місці або ж проходження такого огляду і незгоду з його результатами. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має незаконний характер свого походження, оскільки таке направлення не може бути видане пізніше початку самої процедури огляду у закладі охорони здоров`я. Огляд ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння проведений лікарем безпідставно. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно та на підставі якого проведено огляд ОСОБА_1 і видано висновок медичного огляду № 4 від 10.01.2023. Під час огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, не проведено жодних дій, пов`язаних з встановленням наявності чи відсутності у нього стану сп`яніння. Всі дії лікаря у своїй силі та наслідкам можуть тільки підтвердити або спростувати ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння. Проте, метою огляду є встановлення наявності чи відсутності саме стану сп`яніння в обстежуваної особи, а не ознак сп`яніння. Вищеперераховані дії та їх наслідки не являються належним доказом встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки навіть при його наявності, вони не дають інформації про кількісний показник алкоголю у організмі людини, який чинним законодавством дозволений для водіїв у розмірі не більше 0,2 проміле та не тягне за собою відповідальності за ст. 130 КУпАП. Відомості про адміністративне правопорушення, зазначені у протоколі містять ідентифікаційні дані транспортного засобу, що не має ніякого відношення до матеріалів справи та події правопорушення. Відповідно до інформації, щодо суті адміністративного правопорушення зазначеній у протоколі серії ААД № 158490, транспортним засобом на якому вчинено правопорушення є автомобіль КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_3 . В той же час, всі інші матеріали справи, в тому числі і вказаний протокол містять інформацію про такий транспортний засіб як автомобіль КАМАЗ 5320 р.н.- НОМЕР_4 . Зазначена обставина має бути сприйнята судом як сумнів, щодо належності та допустимості відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення спрямованих на доведення вини ОСОБА_1 . Окрім того, пункт Правил дорожнього руху України, порушення якого кваліфікується ОСОБА_1 не відповідає фабулі його дій, зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Схема місця дорожньо-транспортної пригоди, не містить відомостей про наявність на місці пригоди транспортного засобу, керування та вчинення яким ДТП кваліфікується ОСОБА_1 . Так, схема ДТП не містить підпису будь-якої особи як водія транспортного засобу, що має причетність до неї та інших осіб, залучених працівником поліції як свідків чи понятих для огляду місця пригоди, у зв`язку з чим допускається припущення внесення працівником поліції до схеми неправдивих даних. Місце ДТП та місце виявлення автомобіля КАМАЗ 5320, не мають між взаємозв`язку відображеного на схемі місця ДТП. Місце виявлення автомобіля КАМАЗ 5320 з причепом ГКБ 8350 не описано та не оглянуто. Тим більше працівниками поліції не залучено незаінтересованих осіб (свідків, понятих) до таких дій. Натомість у матеріалах справи міститься таблиця із описом пошкоджень автомобіля КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_4 , серед яких відсутнє пошкодження, що може спричинити витік рідини коричневого кольору, виявлену на місці ДТП, що в даному випадку є характерним саме для цієї пригоди. Інші пошкодження, описані у цій таблиці не порівнянні з виявленими на місці ДТП залишками транспортного засобу, не проведено їх трасологічного порівняння та не з`ясовано питання про належність таких залишків саме деталям автомобіля КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_4 . Ці факти зумовлюють обставини, за яких є достатньо сумнівів у причетності автомобіля КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_4 до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09.01.2023 о 22 год. 40 хв. по вул. Петровського у с. Новий Биків Ніжинського району Чернігівської області, яка також є предметом дослідження у даній справі. Фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, неналежних і недопустимих доказах, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті та унеможливлює винесення постанови про визнання особи винною.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 10.01.2023 під час патрулювання в с. Новий Биків по вулиці Петровського Ніжинського району було виявлено пошкодження електроопори та на місці були виявлені розмиті сліди на дорозі та вилитий антифриз .Підчас пошуку автомобіля, який міг здійснити наїзд на електроопору, було виявлено автомобіль КАМАЗ , ліва сторона якого була пошкоджена Коли він під"їхав до автомобіля, з салону вийшов ОСОБА_1 . Він мав ознаки алкогольного сп`яніння, але сам заперечував факт керування транспортним засобом, тому було прийнято рішення везти його до лікарні на освідування. Свою причетність до ДТП ОСОБА_1 також заперечував.Не дивлячись на це , було встановлено причетність ОСОБА_1 до даної ДТП., при цьому факту керування ним транспортним засобом він не бачив .Підстав вважати, що це не він не було, по часу це міг бути тільки він. Під час спілкувалися з працівниками " Наташа Агро" , було встановлено , що тільки ОСОБА_1 керував цим авто. У автомобіля було виявлено розбите дзеркало, сліди шини відповідали розмірам на місці ДТП, при цьому ним ніяких замірів не було зроблено. На місці ДТП ним була складена схема та опитані водії очевидці , які в усній формі підтвердили, що ДТП сталося за участі автомобіля КАМАЗ, тому переглядати відеокамеру на магазині, що був поруч на місці ДТП не було потреби , оскільки було достаньо доказів про причетність ОСОБА_3 до ДТП.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 10.01.2023 під час патрулювання в с. Новий Биків Ніжинського району , було виявлено, що збита електроопора. На місці були виявлені осколки, дзеркало, розлитий антифриз. Під час пошуку приченого автомобіля, ними були в усні формі опитані водії автомобілів , які повідомили , що бачили пошкоджений КАМАЗ. Ними був знайдений автомобіль, який причетний до ДТП. З даного автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Під час спілкування з ним, він заперечував свою причтність до ДТП. Окрім нього інших осіб не було виявлено .Свідків ДТП не було, хто саме перебував за кермом автомобіля ніхто не бачив. Була темна пора доби, свідків на вулиці не було.

Вислухавши представника особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення з таких підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»). Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП; порушення вимог п. 2.10 а, відповідно до яких водій зобов`язується у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 122-4 КУпАП;порушення вимог п. 12.1, 13.1 ПДР України, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та одночасно порушення вимог п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння), що є взаємовиключними поняттями, так як суперечать одне одному, та утворюють два різні склади правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Таким чином законодавчо суд не має можливості самостійно перекваліфікувати дії правопорушника.

Окрім того, з аналізу наведених норм слідує, що для звинувачення особи у вчиненні зазначених правопорушень необхідно, перш за все, встановити факт управління нею транспортним засобом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП ).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення крім іншого зазначається, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд виходить з того, що будь-які очевидці, котрі могли б підтвердити факт управління ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні. Надані працівниками поліції відеоматеріали, переглянуті в судовому засіданні також не містять даних, що беззаперечно підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, та що саме він здійснив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори, залишив місце пригоди.

Натомість під час дослідження відео файлів, встановлено, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що автомобілем він не керував.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не надані такі докази і в ході судового розгляду, що виключає подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях складу і події даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб.

Суддя В.І. Бойко