Справа № 675/1049/23
Провадження № 3/675/548/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., з участю: секретаря судового засідання Половенко Н. О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кучерука Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ,

за ст. 122 ч. 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 121553 від 22 червня 2023 року вбачається, що 19 квітня 2023 року о 08 год. 30 хв. у м. Ізяслав по вул. Михельській гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Рута 20», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, перестроюванням чи будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не подав сигнал світловим покажчиком повороту завчасно до початку маневру, чим створив аварійну обстановку, де водій автомобіля марки «Volkswagen CC», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення із припаркованим транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив п.п. 9.2 Б, 9.4, 10.1, 2.3 Д Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, вказав, що не порушував Правил дорожнього руху. Пояснив, що 19 квітня 2023 року о 08 год. 30 хв. він їхав по маршруту по вул. Михельській у м. Ізяслав зі швидкістю близько 40-45 км/год, де помітив припаркований із правої сторони на краю проїзної частини автомобіль марки «ВАЗ 2107», із відкритими водійськими дверцятами. Тому ОСОБА_1 завчасно подав сигнал світловим покажчиком повороту, об`їхав вказаний транспортний засіб і поїхав далі. Перед маневром він подивився у дзеркало заднього виду, при цьому автомобіль марки «Volkswagen CC» рухався позаду на відстані близько 100 метрів та наміру здійснювати обгін не виявляв. Про те, що відбулася дорожньо-транспортна пригода, він не почув, оскільки автобус був наповнений пасажирами. Пізніше йому повідомили, що його шукають поліцейські, тому він прибув на місце події.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 19 квітня 2023 року о 08 год. 30 хв. він рухався у м. Ізяслав у напрямку із с. Михля по вул. Михельській зі швидкістю близько 60-70 км/год. ОСОБА_3 наблизився до автобуса, який їхав попереду, ввімкнув покажчик повороту, розпочав обгін, виїхавши на смугу зустрічного руху та зрівнявся із автобусом. У цей момент ОСОБА_1 різко виїхав на смугу зустрічного руху, а потім ввімкнув сигнал світлового покажчика повороту. Свідок натиснув на гальма, вивернув кермо вправо і зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ 2107», який був припаркований із правої сторони на краю проїзної частини. Свідок визнав, що гальмівного шляху у його автомобіля не було. Також ОСОБА_3 пояснив, що відносно нього у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення та постановою суду накладено на нього стягнення за ст. 124 КУпАП. Свідок вказав, що жодних претензій до ОСОБА_1 на даний час не має.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 19 квітня 2023 року о 08 год. 20 хв. він виїхав із території власного будинковолодіння, поставив свій автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_3 , на краю проїзної частини з правої сторони, ввімкнув аварійну сигналізацію, відкрив дверцята та помітив, як його об`їжджає автобус. Після того, як автобус об`їхав його транспортний засіб, свідок відчув сильний удар. Надалі, ОСОБА_4 виявив, що в нього на великій швидкості в`їхав автомобіль марки «Volkswagen CC», водій якого відразу зізнався йому, що винен у даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки не помітив належний свідкові транспортний засіб. Свідок також ствердив, що гальмівного шляху у автомобіля марки «Volkswagen CC» не було та заперечив можливість розташування усіх трьох транспортних засобів одночасно на проїзній частині з урахуванням її ширини. ОСОБА_4 вказав на те, що перед здійсненням об`їзду його автомобіля водій автобуса завчасно подав сигнал світловим покажчиком повороту, їхав повільно та акуратно, не порушуючи вимоги Правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, положеннями ст. 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Із суті адміністративного правопорушення, відображеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 121553 від 22 червня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 9.2 Б, 9.4, 10.1, 2.3 Д Правил дорожнього руху.

Так, у п. 9.2 Б Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

У п. 9.4 Правил дорожнього руху виписано, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом п. 2.3 Д цих Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Тобто згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 перед здійсненням об`їзду не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не подав сигнал світловим покажчиком повороту завчасно до початку маневру, чим створив аварійну обстановку, в результаті чого водій іншого автомобіля здійснив зіткнення із припаркованим транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі схеми місця ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що дорога по вул. Михельській складається із однієї полоси в попутному та однієї у зустрічному напрямку. Вектори руху автомобілів направлені в одному напрямку, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_3 , знаходиться посередині дороги, а автомобіль марки «Volkswagen CC», д.н.з. НОМЕР_2 , розміщений на обочині з правої сторони. Слід зауважити, що гальмівний шлях автомобіля марки «Volkswagen CC», д.н.з. НОМЕР_2 , на даній схемі не зафіксований.

З даною схемою ДТП учасники дорожнього руху погодились та підписали її.

Із досліджених суддею доказів слідує, що посадовою особою при складенні адміністративних матеріалів було взято заоснову пояснення водія ОСОБА_3 та відповідно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який виклав власну версію подій та заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, будучи допитаним у судовому засіданні, свідок ОСОБА_4 ствердив, що водій автобуса завчасно подав сигнал світловим покажчиком повороту, їхав повільно та акуратно, не порушуючи вимоги Правил дорожнього руху. Зіткнення автомобіля марки «Volkswagen CC» із автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_3 , відбулося після того, як автобус об`їхав його транспортний засіб. Також ОСОБА_4 ствердив, що водій автомобіля марки «Volkswagen CC» відразу після дорожньо-транспортної пригоди зізнався, що не помітив належний свідкові транспортний засіб. Свідок також пояснив, що гальмівного шляху у автомобіля марки «Volkswagen CC» не було та заперечив можливість розташування усіх трьох транспортних засобів одночасно на проїзній частині з урахуванням її ширини.

Одночасно надаючи оцінку даним схеми місця ДТП та фото світлині, на якій зображені автомобілі, між якими відбулося зіткнення, суддею звертається увага на те, що з урахуванням ширини проїзної частини розташування усіх трьох транспортних засобів одночасно на дорозі, як про це вказував свідок ОСОБА_3 , не було можливим, що також підтвердив свідок ОСОБА_4 .

Також суддею враховується і те, що на схемі місця ДТП не зафіксовано гальмівний шлях автомобіля марки «Volkswagen CC» перед зіткненням. На його відсутність вказав свідок ОСОБА_4 та цього не заперечував і сам ОСОБА_3 .

Аналіз наведених доказів дає можливість прийти до висновку про неспроможність пояснень свідка ОСОБА_3 із приводу того, що після того, як він розпочав обгін автобуса, виїхав на смугу зустрічного руху та зрівнявся із автобусом, ОСОБА_1 різко виїхав на смугу зустрічного руху, не подавши завчасно сигнал світлового покажчика повороту, внаслідок чого ОСОБА_5 натиснув на гальма, вивернув кермо вправо і зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ 2107».

Його пояснення у сукупності з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням показів свідка ОСОБА_4 є суперечливими.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у створенні аварійної обстановки, внаслідок якої настала вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не доведена зібраними у справі доказами поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Склад адміністративного правопорушення передбачає комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбачає систему ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Вона містить у собі передусім такі ознаки, як: власне протиправне діяння (дія чи бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, спосіб та засоби вчинення правопорушення.

Суб`єктивна сторона це комплекс ознак, що характеризують внутрішню сторону правопорушення. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

За відсутності хоча б однієї із складових об`єктивної та суб`єктивної сторони караного діяння, не можна стверджувати, що в діях особи наявний склад адміністративного правопорушення.

При цьому доказуванню підлягають всі елементи складу правопорушення.

Тобто органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, має бути доведено не тільки сам факт вчинення протиправної дії та її наслідків, але й причинний зв`язок між діяннями конкретної особи та шкідливими наслідками, що настали.

У рішенні «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, за наявності певної неповноти, ініціював дослідження доказів та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, тобто взяв на себе функцію обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що ЄСПЛ розцінено як порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Тобто в силу норм чинного КУпАП та практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно збирати додаткові докази, оскільки в протилежному випадку буде порушено принцип рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Таким чином, причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками у виді створення аварійної обстановки, яка призвела до дорожньо-транспортної пригоди, матеріалами справи не підтверджено.

Із пояснень свідка ОСОБА_3 неможливо стверджувати поза розумним сумнівом, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_1 , який створив аварійну обстановку, оскільки такі пояснення є суперечливими, не підтвердженими матеріалами справи та спростованими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, а саме: ОСОБА_4 .

Не підтверджує також наявності в діях ОСОБА_1 порушення п.п. 9.2 Б, 9.4, 10.1, 2.3 Д Правил дорожнього руху долучена до протоколу схема ДТП, оскільки зазначені в ній дані, а саме: місце розташування автомобілів на проїзній частині автомобільної дороги після дорожньо-транспортної пригоди, не спростовують його заперечень щодо причетності до вчинення адміністративного правопорушення. Отже, зазначена схема ДТП, на переконання судді, не може в категоричній формі бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки не містить будь-якої інформації щодо причинно-наслідкових зв`язків між діями ОСОБА_1 та наслідками у виді вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а доводить лише факт її наявності.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, то він сам по собі без підтвердження іншими доказами в справі не може свідчити про доведеність вини особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, на думку судді, належних та достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, здобуто не було, а тому суддя приходить до висновку про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 5 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Столковський