Справа 556/1934/23
Номер провадження 3/556/955/2023
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , солдат резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 ,

За ст. 172-20 ч.3 КУпАП, -

встановив:

Згідно Протоколу про військове адміністративне правопорушення №30 від 25.06.2023 року, 24 червня 2023 р. о 15:00 год., солдат ОСОБА_1 перебуваючи в розташуванні підрозділу на території базового табору в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), вживав спиртні напої, в умовах особливого періоду.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовцем на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, в тому числі, передбачене ст.172-20 КУпАП розглядається судом протягом доби.

В матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути справу у його відсутності, свою вину визнає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується також достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №30 від 25.06.2023 р., протоколом № 212 від 24.06.2023 р., наявність алкоголю на приладі Драгер алкотест 6810 у ОСОБА_1 - 3,32 прміле, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , іншими матеріалами по справі.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 1 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами, в умовах воєнного або надзвичайного стану, конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, цей орган оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступеня його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, майнової шкоди не заподіяно, а також те, що дії винної особи підривають авторитет військовослужбовця, вчинені в період воєнного стану, і приходить до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір , а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 3 ст. 172-20, ст.40-1, ст. ст. 221, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір стягнути з ОСОБА_1 на користь держави - 536 гривні 80 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд.

Суддя: