Справа № 3/593/50/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2023 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши адмінматеріал, який надійшов від Відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, заміжньої, жительки АДРЕСА_1 , - у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Бережанського районного суду Тернопільської області від Відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області надійшов для розгляду адмінматеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 096519 від 10 січня 2023 року, складеного дільничним офіцером поліції СППП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП майором поліції Кобрином В.О., видно, що ОСОБА_1 , 1944 року народження, являючись матір`ю ОСОБА_2 , 1972 року народження, 9 січня 2023 року, близько 14 год., вчинила домашнє насильство економічного характеру, так як обмежила останньому доступ до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дії ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції СППП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП майором поліції Кобрином В.О. кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала, суду пояснила, що інформація, зазначена працівником поліції у складеному ним протоколі, не відповідає дійсності. 9 січня 2023 року, о 14год., протиправних дій, які зазначені у протоколі, вона не вчиняла та ні цього дня, ні іншого не обмежувала сина у доступі до житла, хоч могла б таке вчинити, оскільки вказане житло належить не сину, а її чоловікові ОСОБА_3 , і їх син не має жодного відношення до нього. Вона разом із чоловіком подарували сину квартиру, що знаходилася місті в Бережанах на АДРЕСА_2 , однак останній, одружившись та маючи жінку із Тернополя, вирішив, що йому ця квартира зайва, а тому він у 1997році продав її, а гроші розтратив. Далі у своїх усних поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що в даний час її син ОСОБА_4 вже втретє розлучений, ніде не працює та, зловживаючи алкоголем, веде аморальний спосіб життя, однак незважаючи на вказане, вона ніколи не забороняла сину проживати у їх житловому будинку та ніколи не обмежувала йому доступ до житла. Також вона цього не робила і 9 січня. Цього дня між нею та сином мав місце конфлікт, оскільки вона у відсутності сина вигнала із їх помешкання чергову подружку сина, яку він привів напередодні та з якою разом напередодні розпивали спиртні напої. З приводу цього син виражався у її адресу нецензурно та погрожував їй розправою, а тому вона про це повідомила працівників поліції і з цього приводу щодо її сина було складено протокол про адмінправопорушення за що його 12 січня 2023 року було притягнуто до адмінвідповідальності із застосуванням адмінстягнення у виді 50годин громадських робіт. Запевняє, що адміністративного правопорушення відносно сина вона не вчиняла, а тому не повинна за це нести відповідальності. Просила закрити провадження по справі за відсутністю події вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173- 2 КУпАП. При прийнятті рішення по справі просила суд врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про її винуватість. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути взятий судом до уваги як доказ, оскільки він складений із порушенням вимог, передбачених КУпАП, бо згідно ст. 254 КУпАП протокол має бути складено не пізніше 24 годин з дня виявлення особи, яка вчинила вказане правопорушення, а не пізніше. У складеному протоколі не розкрито суть правопорушення, не зазначено свідків - очевидців вказаного правопорушення та не зазначено про наявність доказів, які би свідчили про її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення. У спростування долучених до адмінматеріалу доказів просила не брати до уваги та критично віднестись до долучених до протоколу письмових пояснень її сина ОСОБА_2 , оскільки він, маючи упереджене ставлення до неї через неприязні стосунки, що склалися, вирішив її оговорити.

Правдивість пояснень ОСОБА_1 підтвердилися оглянутою в судовому засіданні постановою Бережанського районного суду від 12 січня 2023 року та оголошеними письмовими поясненнями ОСОБА_5 , які були дані ним працівникам поліції ще 10 січня 2023року.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 096519 від 10 січня 2023 року та долучені до нього матеріали, прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173- 2 КУпАП, підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність із накладенням адмінстягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

До адміністративної справи в якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 096519 від 10 січня 2023 року, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_5 та особи щодо якої складено протокол, відібрані у них працівниками поліції 9 та 10 січня 2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, пояснила, що 9 січня 2023 року протиправних дій, які зазначені у протоколі, вона не вчиняла. Вказані пояснення підтверджуються письмовими поясненнями її чоловіка ОСОБА_5 , який підтвердив правдивість пояснень ОСОБА_1 , оскільки він у своїх письмових поясненнях вказав, що його дружина 9 січня 2023 року відносно їх сина ОСОБА_2 протиправних дій не вчиняла та не обмежувала йому доступ до житла, а, навпаки, ОСОБА_6 вчинив сімейний скандал із його дружиною ОСОБА_7 та обзивав її нецензурними словами.

Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи усні пояснення ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, оскільки в матеріалах справи, всупереч вимогам ст.ст.251, 256 КУпАП, відсутні належні та допустимі докази, які би спростували вказані ОСОБА_1 пояснення та доводили б її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд не може ставити в основу обвинувачення ОСОБА_1 наявні у матеріалах справи письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , оскільки вказана особа протягом останнього періоду часу перебуває у неприязних відносинах із ОСОБА_7 , а тому через неприязні стосунки, що склалися, він має упереджене ставлення до неї і міг її оговорити.

Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що наданий на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 096519 від 10 січня 2023 року не є належним доказом вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він складений із порушенням вимог, передбачених КУпАП, бо у складеному протоколі не розкрито суть правопорушення та всупереч вимог ст. 256 КУпАП не зазначено свідків - очевидців вказаного правопорушення та не зазначено докази, які би свідчили про підставність складення даного протоколу.

Також суд при вирішенні справи по суті звертає увагу на те, що ОСОБА_1 як у судовому засіданні, так і під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, своєї вини не визнавала про що особисто вказала як у складеному щодо неї протоколі, так і у своїх як в усних, так і в письмових поясненнях.

А так як в матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні не здобуті належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тому суд вважає, що підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності не має.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст.6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст.6, застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду, визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що особою, яка склала вищевказаний адмінпротокол, всупереч ч.2 ст.251 КУпАП не надано належних доказів вчинення ОСОБА_7 9 січня 2023 року домашнього насильства, що є необхідною умовою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що адмінматеріал, який надійшов до суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не містить належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення нею зазначеного вище адміністративного правопорушення, а в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити за недоведенням наявності події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 62 Конституції України, ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 7, 9, ч.1 ст. 173-2 ст.ст.247, 251, 252, 254-256, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу в її діях вищевказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілою особою, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.