Єдиний унікальний номер 448/1139/22
Провадження № 3/448/29/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Стебник, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. ОСОБА_1 , 25.08.2022 о 07.20 год. в пункті контролю для залізничного сполучення «Львів» на залізничній станції Мостиська-2, яка розташована за адресою: вул. Машинівстів, 1, с.Мостиська Другі, Яворівського району, Львівської області в ході оформлення потягу №705 «Київ-Львів-Перемишль», після винесення рішення щодо відмови в перетині державного кордону відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з відсутністю підстав для виїзду за кордон, неодноразово відмовлявся покинути зону прикордонного контролю, не реагував на законні вимоги прикордонників, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом «Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) НОМЕР_1 прикордонного загону, чим вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону та здійсненням прикордонного контролю в пункті контролю через державний кордон України, який бере участь в охороні державного кордону України.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

2. В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання, повідомленою в протоколі самим ОСОБА_1 та в судовому засіданні 26.09.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення такого відправлення (а.с.29), обставини, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі.

3. Крім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ms.lv.court.gov.ua.

4. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу.

Крім того, відповідно до положень ст.268 КУпАП при розгляді даної категорії адміністративних справ участь особи, щодо якої розглядається справа не обов`язкова.

Враховуючи вищенаведене, вбачаю за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

5. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судовому засіданні досліджено такі докази:

5.1. протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №284036 від 25.08.2022, у якому вказано суть правопорушення згідно диспозиції ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказами цього;

5.2. протокол про адміністративне затримання ОСОБА_3 від 25.08.2022;

5.3. письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.08.2022;

5.4. рапорт інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 від 25.08.2022;

5.5. рапорт інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 від 25.08.2022,

5.6. копію паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1 ;

5.7. рішення інспектора прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.08.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку відносно ОСОБА_1 ;

5.8. довідка-витяг інспектора прикордонної служби;

5.9. зобов`язання від 25.08.2022;

5.10. постанова судді Залізничного районного суду м.Львова від 30.08.2022 про повернення протоколу для направлення його за підсудністю;

5.11. протокол про уточнення даних від 25.10.2022 начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу 7 прикордонного загону ОСОБА_6 на виконання вимог постанови Мостиського районного суду Львівської області від 26.09.2022 про повернення матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП для належного доопрацювання;

5.12. диск CD з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні.

6. Досліджені докази Суд визнає допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання в адміністративному процесі за змістом в розумінні ст.256 КУпАП.

ІV. Висновок Суду

А. Загальні принципи

7. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

8. Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

9. Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

10. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

11. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

12. Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

13. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

14. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

15. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

16. У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

17. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

18. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

19. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

20. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Б. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КУпАП

21. Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

22. Частиною першою статті 185-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у т.ч. за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

23. Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст.20 Закону України «Про Державну, прикордонну службу України».

24. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника прикордонної державної служби при виконанні ним службових обов`язків.

25. У відповідності до ст.34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», відповідальність за неправомірні дії, що перешкоджають реалізації повноважень Державної прикордонної служби України - непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

26. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

27. Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками прикордонної служби, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

28. Таким чином, для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст.185-10 КУпАП необхідно щоб були: законне розпорядження або вимога працівника прикордонної служби при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.

29. Дослідженими матеріалами адміністративної справи, зміст об`єктивної сторони складу правопорушення проявився в тому, що ОСОБА_1 , в ході оформлення потягу №705 «Київ-Львів-Перемишль», після винесення законного рішення щодо відмови в перетині державного кордону відносно нього, у зв`язку з відсутністю підстав для виїзду закордон, він неодноразово відмовлявся покинути зону прикордонного контролю, не реагував на неодноразові законні вимоги працівників прикордонної служби, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом.

30. Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №284036 від 25.08.2022, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_3 від 25.08.2022; письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.08.2022; рапортом інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 від 25.08.2022; рапортом інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 від 25.08.2022, копією паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1 ; рішенням інспектора прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.08.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку відносно ОСОБА_1 ; довідкою-витягом інспектора прикордонної служби; зобов`язанням від 25.08.2022; постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 30.08.2022 про повернення протоколу для направлення його за підсудністю; протоколом про уточнення даних від 25.10.2022 начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу 7 прикордонного загону ОСОБА_6 на виконання вимог постанови Мостиського районного суду Львівської області від 26.09.2022 про повернення матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП для належного доопрацювання; диском CD з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні.

31. Досліджені докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП.

32. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає.

33. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою

34. Зібрані докази оцінені Судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, у взаємозв`язку підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та його вину поза розумним сумнівом, тому суд бере їх за основу при постановленні судового рішення.

35. Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП, суду ОСОБА_1 не надав і судом не встановлені.

36. При цьому, враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього суду не надано.

37. Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, тобто вчинення злісної непокори законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону та здійсненням прикордонного контролю в пункті контролю через державний кордон України, який бере участь в охороні державного кордону України.

В. Щодо адміністративного провадження

38. Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

39. Суд звертає увагу на назву статті 38 КУпАП «строки накладення адміністративного стягнення», що свідчить про те, що стягнення, все ж таки, накладається лише на винну особу. Відповідно і застосування даної норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

40. З правового аналізу положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже, у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а тому, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факту наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

41. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 927/623/18.

42. Крім того, слід зазначити, що стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати ряд обставин, в тому числі, чи винна особа в його вчиненні. Так само і стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесені постанови про закриття справи встановити вину особи.

43. В свою чергу законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

44. Враховуючи наведене, встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185-10 КУпАП.

V. Накладення адміністративного стягнення

45. У частині 2 статті 38 КУпАП зазначено - якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

46. У пункті 7 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

47. Як вбачається із матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.185-10 КУпАП від 25.08.2022, щодо події, яка мала місце 25.08.2022, справа надійшла до Мостиського районного суду Львівської області 07.09.2022, постановою суду від 26.09.2022 була повернута до відділу прикордонної служби «Львів» для належного оформлення, після доопрацювання справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП надійшла до суду 02.11.2022.

48. В подальшому, дану адміністративну справу неодноразово призначалось до судового розгляду, зокрема призначалась на: 18.11.2022, 30.11.2022, 16.12.2022, однак мало місце відкладення судового розгляду у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання.

49. Отже, на момент розгляду справи у суді 16.01.2023 закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

50. Згідно з ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.

51. Беручи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

VІ. Вирішення питання щодо судових витрат

52. Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

53. В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38, 185-10, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

п о с т а н о в и в:

1. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.1 ст.185-10 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

2. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду виготовлена та підписана суддею 16.01.2023.

Суддя Світлана ГІРЯК

Постанова набрала законної сили:

«_____» ________________ 20__ р.

Суддя Світлана ГІРЯК