Справа№ 953/5576/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка займає посаду головного бухгалтера КП «Харківводоканал», РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №152, складеного 22.06.2022 головним державним інспектором сектору адміністрування ресурсних, місцевих податків і зборів Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 , за результатами камеральної перевірки КП «Харківводоканал», , юридична адреса: м.Харків, вул.Шевченка, 2, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 головний бухгалтер КП «Харківводоканал», вчинила правопорушення: несвоєчасне подання до контролюючих органів податкової декларації з рентної плати за 2 квартал 2022 року, з терміном надання 09.08.2022 (фактично подано 24.04.2023), чим порушено вимоги підпункт 49.18.2 пункт 49.18 статті 49 та п.257.3 ст.257 Податкового кодексу України. Факт порушення викладено в акті камеральної перевірки №326/35-00-04-06-06/03361715 від 09.06.2023.

Дії головного бухгалтера КП «Харківводоканал» ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 05.07.2023 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Також до канцелярії суду подано заперечення, відповідно до яких зазначено, що акт перевірки від 09.06.2023 № 326/35-00-04-06-06/03361715 лише фіксує результати камеральної перевірки та по своїй суті не є рішенням контролюючого органу. Податкове повідомлення-рішення від 30.06.2023 № 296/35000406, прийняте на підставі акту перевірки від 09.06.2023 № 326/35-00-04-06-06/03361715 (далі по тексту податкове повідомлення-рішення від 30.06.2023), було направлено Північним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на адресу КП «Харківводоканал» і отримано підприємством 03.07.2023. 10.07.2023 за вих. № 01-01-23/2426-23 КП «Харківводоканал» направлена до Державної податкової служби України скарга на податкове повідомлення-рішення від 30.06.2023 № 296/35000406. Про, що, у відповідності до п. 56.5. ст.56 Податкового кодексу України, листом від 10.07.2023 № 01-01-23/2427-23 було повідомлено Північне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків. Листом від 25.07.2023 № 20053/6/99-00-06-03-02-06 Державної податкової служби України повідомлено КП «Харківводоканал» про продовження строку розгляду скарги до 11.09.2023 (включно). Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту. Отже, на день розгляду адміністративного матеріалу не закінчився процес адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення. Таким чином, контролюючим органом, в порушення вимог податкового законодавства, подано до суду матеріали про притягнення її до адміністративної відповідальності, ще до закінчення процедури адміністративного оскарження. Тобто, на день розгляду адміністративного матеріалу процедура адміністративного оскарження не завершилася, у зв`язку з чим, не встановлена подія та склад адміністративного правопорушення.

Вказує, що камеральна перевірка відбулася без належного законодавчого обґрунтування, лише з формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України та невраховані обставини, які є суттєвими для оцінки фінансової ситуації на підприємстві, що завадило контролюючому органу повно та об`єктивно дати оцінку існуючім обставинам. Так, КП «Харківводоканал» є єдиним у м. Харкові та Харківському районі постачальником послуг з водопостачання, водовідведення та підприємством, яке здійснює загально необхідну для територіальної громади міста діяльність із забезпечення екологічної безпеки на відповідній території. Основна частина води до міста подається з р. Сіверський Донець, тобто водозабірні споруди розташовані за межами міста Харкова, а це було зоною бойових дій, постійних обстрілів, та деякий час окупованою територією. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, смт Кочеток Чугуївської міської територіальної громади Харківської області, де розташовані водозабірні споруди Підприємства, віднесено до тимчасово окупованих територій з 24.02.2022 по 26.03.2022. Внаслідок широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України зазнали значних руйнувань та пошкоджень об`єкти КП «Харківводоканал», а саме: водозабірні споруди, мережі, водоводи, прилади обліку та інші споруди, що спричинило неможливість своєчасного зняття показань приладів обліку, які необхідні для розрахунку податкової декларації з рентної плати за І квартал 2022 року. Також регулярні масовані атаки російської федерації по енергетичних об`єктах України спричиняли масштабні аварійні відключення електроенергії, внаслідок чого виникала ціла низка проблем з обладнанням і технічна неможливість своєчасно подавати звіти в системі M.E.Doc. Наведене засвідчує відсутність вини підприємства щодо несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість та вказує на те, що ситуація, яка виникла, обумовлена вимушеними обставинами, які не залежать від КП «Харківводоканал».

Звертає увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 № 152 про притягнення Головного бухгалтера КП «Харківводоканал» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказане прізвище ОСОБА_3 : « ОСОБА_3 для складання протоколу не з`явився (акт неявки 151/35-00-04-06 від 22.06.2023р.)». ОСОБА_1 не відомо хто це за особа та чи має вона будь-яке відношення до КП «Харківводоканал» та камеральної перевірки КП «Харківводоканал», яка відбулася 09.06.2023. Виходячи з вищенаведеного, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 № 152 складений з порушенням ст. 256 КупАП, в звязку з чим вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.

Крім того зазначає, що як вбачається з висновку акту перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства та протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 № 152, перевірка здійснювалась 09.06.2023 щодо подання податкових декларацій з рентної плати за ІІ квартал 2022 року з граничним терміном подання 09.08.2022. Отже граничний строки подання податкової звітності сплив 10.08.2022. При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, тобто, на момент розгляду даної справи судом, строки накладення адміністративного стягнення відносно подання податкових декларацій з рентної плати за ІІ квартал 2022 року сплинули 09.11.2022. Таким чином, на момент проведення перевірки та розгляду даної справи судом, строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули. ОСОБА_1 , просить суд винести постанову про закриття провадження у справі про притягнення її, до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

08.08.2023 до канцелярії суду подано доповнення до заперечень, ОСОБА_1 зазначає, що 01.08. 2023 Київським районним судом м. Харкова розглядалася адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі висновків, викладених у акті перевірки від 09.06.2023 № 326/35-00-04-06-06/03361715 Генерального директора КП «Харківводоканал» ОСОБА_4 . За результатами розгляду адміністративної справи № 953/5579/23 винесена постанова від 01.08.2023, відповідно якої провадження у справі, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 163-1 КпАП України закрито, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення. Протоколи у відношенні ОСОБА_1 (протокол № 152 від 22.06.2023) та ОСОБА_4 (протокол № 151 від 22.06.2023) складені на підставі висновків, викладених у акті перевірки від 09.06.2023 № 326/35-00-04-06-06/03361715.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване головному бухгалтеру КП «Харківводоканал» ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, зміст заперечень з додатками, поданих головним бухгалтером КП «Харківводоканал» ОСОБА_1 в їх сукупності, встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів щодо інкримінованого особі адміністративного правопорушення, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані суду особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення докази, які свідчать про наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак проступку для притягнення особи до відповідальності: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Так, об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері оподаткування. Платниками податків і зборів (обов`язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов`язок сплачувати податки і збори (обов`язкові платежі). Об`єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції (робіт, послуг), вартість продукції (робіт, послуг), зокрема, митна, або її натуральні показники, спеціальне використання природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об`єкти, визначені законами України про оподаткування.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у: а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Перше правопорушення вчинюється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством України заходів щодо ведення податкового обліку. Друге правопорушення вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», платники податків і зборів (обов`язкових платежів) зобов`язані: 1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; 2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів); 3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни; 4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Правила ведення податкового обліку визначені у ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а також регламентуються наказами та інструкціями Державної податкової адміністрації України.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).

Щодо наявності об`єктивної сторони у даному правопорушенні.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до п. 257.3 ст.257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки.

Згідно із вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з п. 86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Абзацами 1,2 та 4 п. 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що проведення камеральної перевірки є процедурним заходом зі збору контролюючим органом інформації на підставі даних податкової звітності платника податків, щодо дотримання таким платником вимог законодавства. Встановлення за наслідками такого контрольного заходу факту порушення законодавства має наслідком складення податковим органом відповідного акта перевірки, на який платником податків можуть бути подані заперечення. У свою чергу, результати розгляду заперечень на акт перевірки викладаються у формі відповіді та підлягають врахуванню контролюючим органом при прийнятті рішення за результатами перевірки.

Отже, акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог законодавства платниками податків за результатами здійсненого контрольного заходу, а відповідь контролюючого органу за результатами розгляду заперечень на акт перевірки - інформації щодо оцінки доводів платника податків з приводу незгоди з висновками в акті перевірки.

Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки та у відповіді за результатами розгляду заперечень на акт перевірки обставини і власні висновки щодо таких обставин.

Акт перевірки, так само, як і відповідь за результатами розгляду заперечень на акт перевірки та інші листи контролюючого органу, направлені на адресу платника податків з приводу оскарження ним акта перевірки, є лише службовими документами контролюючого органу, пов`язаними із збирання податкової інформації, не створюють для платника податків правових наслідків у вигляді зміни (припинення) прав чи встановлення обов`язків, однак, в подальшому можуть враховуватися контролюючим органом при прийнятті актів індивідуальної дії.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом (в тому числі податкові повідомлення-рішення), можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. До таких рішень, зокрема, відноситься податкове повідомлення-рішення (п.п.14.1.157 п.14.1 ст. 14 ПК України)

З огляду на зазначене, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, останній може спростувати такі висновки шляхом оскарження в адміністративному або судовому порядку рішення, прийняті контролюючим органом на підставі такого акту.

Зазначене узгоджується з позицією ВС, яка викладена у постанові від 31.05.2021 у справі №520/10718/19.

Відповідно до п.56.15 ст.56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно з п.56.8. ст.56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Відповідно до п.56.22 ст.56 ПК України, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Судом встановлено, що головним державним інспектором сектору адміністрування ресурсних, місцевих податків і зборів Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 , за результатами камеральної перевірки КП «Харківводоканал», , юридична адреса: м.Харків, вул.Шевченка, 2, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 головний бухгалтер КП «Харківводоканал», вчинила правопорушення: несвоєчасне подання до контролюючих органів податкової декларації з рентної плати за 2 квартал 2022 року, з терміном надання 09.08.2022 (фактично подано 24.04.2023), чим порушено вимоги підпункт 49.18.2 пункт 49.18 статті 49 та п.257.3 ст.257 Податкового кодексу України. Факт порушення викладено в акті камеральної перевірки №326/35-00-04-06-06/03361715 від 09.06.2023.

Не погоджуючись із висновками в Акті перевірки, КП «Харківводоканал» 10.07.2023 за вих. № 01-01-23/2426-23 направлена до Державної податкової служби України скарга на податкове повідомлення-рішення від 30.06.2023 № 296/35000406.

Листом від 25.07.2023 № 20053/6/99-00-06-03-02-06 Державної податкової служби України повідомлено КП «Харківводоканал» про продовження строку розгляду скарги до 11.09.2023 (включно).

Докази скасування Податкового рішення-повідомлення чи відмови у задоволені скарги, поданої КП « Харківводоканал» 10.07.2023, матеріали справи не містять.

Разом з цим, суд враховує, що 07.03.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану", яким зупинено строки, передбачені ст. 56 ПК України.

З огляду на зазначене, до закінчення процедури адміністративного оскарження Податкового рішення-повідомлення, закон позбавляє суд можливості врахувати висновки контролюючого органу про порушення КП «Харківводоканал» підпункт 49.18.2 пункт 49.18 статті 49 та п.257.3 ст.257 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне подання до контролюючих органів податкової декларації з рентної плати за 2 квартал 2022 року, з терміном надання 09.08.2022, викладені в Акті перевірки, який є лише службовими документами контролюючого органу, пов`язаними із збиранням податкової інформації та не створюють для КП «Харківводоканал», як платника податків, правових наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом у даній справі є висновки контролюючого органу про порушення КП «Харківводоканал» підпункт 49.18.2 пункт 49.18 статті 49 та п.257.3 ст.257 ПК України, відображений в Акті перевірки та дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення викладене в Акті перевірки.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт порушення КП «Харківводоканал» підпункт 49.18.2 пункт 49.18 статті 49 та п.257.3 ст.257 ПК України, а саме: несвоєчасне подання до контролюючих органів податкової декларації з рентної плати за 2 квартал 2022 року, з терміном надання 09.08.2022, контролюючим органом суду не надано.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Судом встановлено, що на день розгляду даної справи строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень ст.38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним Верховним Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18

Незважаючи на те, що на час розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення за вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, разом з цим тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на орган, який склав адміністративний протокол, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення, а також те, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом давали підстави суду вважати про порушення КП «Харківводоканал» підпункт 49.18.2 пункт 49.18 статті 49 та п.257.3 ст.257 ПК України, а саме: несвоєчасне подання до контролюючих органів податкової декларації з рентної плати за 2 квартал 2022 року, з терміном надання 09.08.2022, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 44-3, 247, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно головного бухгалтера КП «Харківводоканал» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.М. Лисиченко