ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Романюка П.С.

захисника- Заярної О.І.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої адвоката Паук А.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Згідно адміністративного протоколу серії ААД № 413555 від 08.08.2023 року,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

08.08.2023 року о 20:25 год. у м. Одеса, по вул. Фонтанська дорога,434/2, керуючи автомобілем «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_1 , на перехресті з пров. Економічний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», державні номерні знаки НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши вимоги п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав та дав суду пояснення про те, що 08.08.2023 року о 20:25 год. у м. Одеса, по вул. Фонтанська дорога, керуючи автомобілем «Hyundai», рухався в сторону 6-ї станції великого Фонтану, перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора. При перетині ним перехрестя зіткнувся з автомобілем «Mercedes-Benz», який здійснював лівий поворот та не пропустив його, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода. При цьому притягуваний зазначив, що рухаючись на автомобілі вибрав безпечну швидкість руху, урахував дорожню обстановку та щоб уникнути зіткнення вжив усіх можливих заходів.

У судовому засіданні захисник Заярна О.І. заявила, що в діях її підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому є всі підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що 08.08.2023 року здійснювала поворот на миготливий зелений сигнал світловора з Фонтанської дороги в провулок Економічний на автомобілі «Mercedes-Benz», який не змогла завершити, оскільки машина, яка їхала перед нею призупинилась на трамвайних коліях, а вона таким чином залишилась за цією машиною на перехресті до закінчення маневру. В цей час з нею скоїв зіткнення автомобіль «Hyundai», в правий бік на великій швидкості. При цьому, ОСОБА_1 зазначила, що винним у ДТП є саме ОСОБА_2 , оскільки він мав дати їй завершити маневр. Такої ж позиції дотримався представник потерпілої адвокат Паук А.І.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, іншого учасника ДТП та його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , оцінивши наявні у справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку про таке.

Так, відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_2 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та п. 12.3. Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Зіставлення фактичних обставин за протоколами відносно ОСОБА_2 вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_2 свідчать про те, що ДТП сталося за участю двох водіїв транспортних засобів. За переконанням суду для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Дії водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху врегульовані п.12.1 ПДР, згідно якого водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та перед початком руху, перестроюванням, зміною напрямку руху врегульовані п. 12.3ПДР, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Дії ж водія, який здійснює поворот ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора унормовані п.16.6 ПДР, зокрема цей пункт Правил встановлює, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України.

В світлі аналізу зазначених норм ПДР та обставин справи, що розглядається, суд констатує, що якщо ОСОБА_2 , рухаючись прямо на зелений миготливий сигнал світлофора і прискорив рух свого автомобіля, щоб перетинути перехрестя, інший учасник ОСОБА_1 , яка в той момент вирішила здійснити поворот ліворуч, мала переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та у будь-якому випадку мала виконати вимоги п.16.6 ПДР України та надати перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 .

Такий висновок суду підтверджується поясненнями наданими учасниками судового провадження, положеннями автомобілів після зіткнення зафіксовані на схемі ДТП від 08.08.2023 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_2 судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, щодо наявності в діях ОСОБА_2 порушення п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оцінюючи показання ОСОБА_2 на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, зокрема наданих суду пояснень ОСОБА_1 , схеми ДТП, суд вважає, що водій автомобіля «Hyundai» ОСОБА_2 рухався з дотриманням Правил дорожнього руху України, не змінюючи при цьому напрямку свого руху та не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а фактичні дії водія ОСОБА_1 , яка здійснювала рух повертаючи ліворуч, мали відповідати положенням 16.6 ПДР України. Зокрема, ОСОБА_1 в даному конкретному випадку, повертаючи ліворуч при зеленому миготливому сигналі основного світлофора, керуючи своїм транспортним засобом, зобов`язана була дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Більш того, слід звернути увагу, що здійснюючи маневр повороту ліворуч на зелений миготливий сигнал світлофора ОСОБА_1 мала врахувати, що такий сигнал дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який рух забороняє, тому вбачаючи перед собою інший транспортний засіб, який також здійснював поворот ліворуч, об`єктивно мала передбачити, що не встигне в даній ситуації завершити запланований маневр і утриматись від його здійснення дочекавшись наступного ввімкнення зеленого сигналу світлофора. Але за встановлених у даній справі обставин фактичні дії ОСОБА_1 , не відповідали цим вимогам ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

При цьому, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Судом встановлено, що рухаючись на автомобілі ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП ОСОБА_1 , яка в свою чергу, як було встановлено судом, за умови дотримання п.16.6 Правил дорожнього руху і виконанням приписів ПДР України щодо обов`язку водія транспортного засобу, який повертає ліворуч дати дорогу транспортному засобу, який рухається в зустрічному напрямку прямо, здійснюючи рух ліворуч, не переконалась в безпечності свого маневру, щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху, яким став транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , наслідком чого стало зіткнення автомобілів та їх механічні пошкодження.

Таким чином, суд констатує, за встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, що будь-яких доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_2 відносно того, що він не порушував Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_2 та наслідками ДТП.

При цьому, судом не беруться до уваги Детальний звіт /трекеру руху/, оскільки суд позбавлений можливості перевірити джерело походження указаного доказу, його достовірність та належність, оцінка якого також неможлива без застосування спеціальних знань в галузі інформаційних технологій.

Судом також не беруться до уваги письмові пояснення свідка, долучені до матеріалів провадження, оскільки цей свідок безпосередньо судом не допитувався, про кримінальну відповідальність не попереджався і сторони не клопотали перед судом про його допит.

Згідно ст.252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

За таких обставин, з урахуванням положень п.п. 12.1,12.3 Правил дорожнього руху України, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_2 керував автомобілем з порушенням Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_2 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови проголошено 11 жовтня 2023 року о 09:05 год., в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/16373/23

Номер провадження №3/522/10629/23

Головуючий суддя Русєва А.С.