Березівський районний суд Одеської області
02.03.2023
Справа № 494/111/23
Провадження № 3/494/94/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Лебединський С.Й., розглянувши адміністративну справу за протоколом заступника начальника СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області серії ААД №066884 від 18 січня 2023 р., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає по АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшов вказаний матеріал, за яким ОСОБА_1 18 січня 2023 р., приблизно о 00 годині 37 хв., по вул. Гвардійській в смт Раухівка Березівського району Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі 217030, з д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Вміст алкоголю за показами приладу склав 0,64 проміле.

Своїми діями правопорушник порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306. Згідно даного пункту водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання правопорушник не з`явився, проте надіслав заяву у якій вину не визнав, пояснив, що перед керуванням т/з пив ліки які могли показати, що він перебуває у алкогольному сп`янінні, також правопорушник просив судовий розгляд провести без його участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника, на підставі ст.268 КУпАП за якою неявка належним чином повідомленої особи не є перешкодою для розгляду адміністративної справи

Розглянувши адміністративний протокол, вивчивши матеріали справи, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості, суд вважає наступне.

Згідно до положень ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Як передбачено положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вищенаведеної ст.251 КУпАП в діях правопорушника склад адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП не доведений.

Так, у протоколі зазначено, що подія відбулася і протокол був складений на вул. Гвардійська смт Раухівка Березівського району Одеської області.

Проте, вулиці в житлових масивах мають нумерацію і не зазначення точного місця зупинення транспортного засобу є невідповідність ч.1 ст.256 КУпАП, за якою у протоколі зазначаються суть адміністративного правопорушення, місце складання та місце вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що у фабулі обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №066884 від 18 січня 2023 р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ознаки алкогольного сп`яніння взагалі не зазначені.

На думку суду відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» щодо застосовування судами практики Європейського суду з прав людини, як джерело права, виходить з наступного:

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). В рішенні по даній справі ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні «Шмауцер (БсИтаиїгег) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року Європейський Суд з прав людини вказав, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що ОСОБА_1 повинен був користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та інші.

Проте, ні в матеріалах адміністративної справи, ні на відеозаписі не має підтверджень роз`яснення правопорушнику його прав та обов`язків, мати захисника та інші.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

З цього приводу у Постанові від 22 січня 2020 року по справі № 661/4353/15-к в провадженні №51-3971км 19 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду визнав правильним висновок апеляційного суду, що сам по собі факт визнання обвинуваченим своєї винуватості не дає суду права ігнорувати істотні порушення прав підсудного під час збирання доказів, зокрема, якщо протокол не містить відомостей про те, що тому перед початком процесуальної дії підсудному були роз`яснені його права та обов`язки, у тому числі право на правову допомогу, тоді має місце істотне порушенням його прав, яке тягне за собою недопустимість як доказу фактичних даних протоколу і результатів цієї процесуальної дії.

При цьому, в протоколі серії ААД №066884 від 18 січня 2023 р. відносно ОСОБА_1 , не зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

За тлумаченням Верховного Суду, не зазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи, є недотриманням процедури притягнення до адміністративної відповідальності, адже приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваному документі по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (із Постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року, справа №524/9716/16-а, адміністративне провадження №К/9901/33555/18).

Крім наведеного суд також звертає увагу на те, що відеозапис події, доданий до матеріалів адміністративної справи, не є безперервний, а відповідно з чим є ознаки втручання у процес проведення відеозапису.

Спираючись на викладені висновки Верховного Суду, встановлені обставини, суд вважає що протокол та доданий до протоколу-відеозапис є недопустимими як докази фактичних даних зазначених у протоколі і відео результатів цієї процесуальної дії.

З огляду на вищенаведене суттєве порушення працівником поліції нормативних актів, що регулюють порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні, а у сукупності достатні докази вчинення правопорушником дій за диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 не може бути притягнений до відповідальності, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.278-280, п.1 ч.1 ст.284, 285, ч.2 ст.294 КУпАП України

у х в а л и в:

ОСОБА_1 звільнити від відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі № 494/111/23 відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня її винесення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або його представником до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя: _______________________________________________-