Справа № 442/673/23
Провадження №3/442/365/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и л а :

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 12 січня 2023 року вбачається, що 12.01.2023 року о 10.20 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та дату розгляду даної справи. В телефонограмі просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої особи, керуючись законом, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тож, досліджуючи останній, разом із іншими, додатними до нього матеріалами, суд прийшов до таких висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

З фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив щодо своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. В даному протоколі мати зазначена як потерпіла особа. Від підпису та отримання протоколу ОСОБА_1 відмовився. В той час, з доданих до справи матеріалів вбачається, що такі не відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 . Згідно повідомлення зі служби 102, 12.01.2023 надійшла заява ОСОБА_1 , в якого виникла сварка з батьками. Кривдником вказано ОСОБА_3 батька заявника. Така ж інформація міститься в формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Згідно заяви ОСОБА_1 від 12.01.2023 у нього виник конфлікт з матір`ю. З пояснень матері, датованих 12.01.2023 вбачається, що син безпідставно викликав поліцію, жодного насильства не було, вони займались звичайними домашніми справами. Тобто, особа, яка вказана потерпілою у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №134595, в поясненнях заперечила факт завдання ОСОБА_1 шкоди її психічному чи фізичному здоров`ю. Тому приходжу до висновку, що 12.01.2023 року, мав місце конфлікт між ОСОБА_1 та батьками, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Тож, у даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП, позаяк, останнім не було заподіяно шкоди психічному здоров`ю потерпілої, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт.

Окрім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тому, беручи до уваги вищевикладене, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 247, 278, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 173-2 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Курус Р.І.