Справа № 346/1346/22
Провадження № 3/346/4/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Беркещук Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , не працює, українця, громадянина України,

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено при таких обставинах.

10 квітня 2022 року о 22:16 год. в с. Черемхів по вул. Українська ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mersedes Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчать довідки про доставку СМС останньому. В судовому засіданні 05.01.2023 р. його захисник Горин В.М. при перегляді відеозапису в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі. Крім того, зазначив, що зі сторони працівників поліції були процесуальні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2 .

Захисник Горин В.М. в клопотаннях про відкладення розгляду справи від 20.07.2022 р., 30.01.2023 р., 03.03.2023 р., зазначав, що ОСОБА_1 бажає брати участь у розгляді справи та давати пояснення по справі, однак на неодноразові судові виклики останній не з`являвся. Крім того, клопотання про відкладення розгляду справи було подано захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 до суду 03.03.2023р. Підставою для відкладення було вказано неможливість захисника Горина В.М. прийняти участь в розгляді справи через його зайнятість в розгляді іншої справи в Івано-Франківському апеляційному суді. При цьому доказів на підтвердження цих обставин суду надано не було, тим самим не доведено дійсну наявність поважних причин неявки захисника до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки особи, яка притягуєтьсядо адміністративної відповідальності та його захисника до суду, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за їхньої відсутності з урахуванням зазначених захисником у судовому засіданні 05.01.2023 р. доводів.

Дослідивши матеріали справи суд доходить таких висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 зазначається порушення ним п. 2.5 ПДР, який передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6, 7 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031044 від 10.04.2022 року, де ОСОБА_1 підтвердив, що «їхав в нетверезому стані»;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу до Коломийської ЦРЛ ;

- рапортами інспектора та поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Т.Фуфалько та П.Берило від 10.04.2022 р., згідно яких 10.04.2022 р. під час патрулювання в с. Черемхів по вул. Українська згідно п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» було зупинено транспортний засіб марки Mersedes Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з Цісельським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився. Проїхати до КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР для проходження медичного огляду ОСОБА_1 також відмовився;

- дослідженим та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом події правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі. На відеофайлі чітко видно, що останній перебував з явними ознаками сп`яніння, крім того вживав нецензурні слова.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини справи і вважаю, що для запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами слід обрати стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави (Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Водій транспортного засобу вважається позбавленим спеціального права з дня винесення постанови. Якщо він ухиляється від здачі документа, що посвідчує право керування транспортним засобом, то строк позбавлення спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.