Справа № 456/139/23
Провадження № 3/456/297/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

16 березня 2023 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в період часу з 23.10.2022 по 30.12.2022, ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме, будучи матір`ю одиночкою, залишила дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_2 без догляду, покинула місце проживання, вимкнула телефон, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнала, щиро розкаялася.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 780214 від 03.01.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в період часу з 23.10.2022 по 30.12.2022, ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме, будучи матір`ю одиночкою, залишила дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_2 без догляду, покинула місце проживання, вимкнула телефон, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП /а.с. 1/;

- заявою ОСОБА_3 від 01.12.2022, адресованої начальнику Стрийського РУП ГУНП у Львівській області А.Коцуру, згідно якої ОСОБА_3 просить прийняти міри до її дочки ОСОБА_1 , яка 23.11.2022 залишила на неї свою малолітню дитину ОСОБА_2 /а.с.2/;

- поясненнями гр. ОСОБА_3 від 01.12.2022, з яких вбачається, що вона проживає по АДРЕСА_2 разом з онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її дочка ОСОБА_1 23.11.2022 умисно залишила на неї свою малолітню дочку та, з її слів, поїхала в Польщу. Зазначила, що ОСОБА_1 не відповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків, а вона знаходиться у важкому матеріальному становищі, тому змушена була звернутися до опікунської ради ВК Стрийської міської ради щодо встановлення опіки над онукою /а.с.3/;

- поясненнями гр. ОСОБА_3 від 09.12.2022, з яких вбачається, що її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 3 групи та має дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В 2003 році ОСОБА_1 поїхала в Російську Федерацію та 12 років нічого не було про неї відомо, а в 2006 році вона повернулася додому. ОСОБА_1 неодноразово залишала своє місце проживання та не виходила на зв`язок. Так, 23.10.2022 ОСОБА_1 не повернулася додому, забравши всі свої речі та документи, проте залишила пенсійну картку для виплат на дочку, на зв`язок не виходила. Попередньо, ОСОБА_1 не просила доглядати за її малолітньою дочкою ОСОБА_2 та про намір це зробити нічого не говорила /а.с.5-6/;

- поясненнями гр. ОСОБА_4 від 07.12.2022, з яких вбачається, що його дочка ОСОБА_1 , яка має малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.10.2022 пішла з дому та не виходить на зв`язок. Вона забрала всі свої документи, залишила лише свою пенсійну картку для виплат на дитину. Зазначив, що дочка могла поїхати через Республіку Польща до свого колишнього чоловіка, який проживає в Російській Федерації /а.с.7/;

- рапортом старшого о/у ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області А. Сопотницького від 08.12.2022, згідно з яким, проведеною перевіркою по центральній підсистемі «Аркан» було встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2022 здійснила наступні перетини державного кордону України: 24.10.2022 о 12:59 год. на виїзд, пункт пропуску «Шегині»; 30.10.2022 о 08:52 год. на в`їзд, пункт пропуску «Шегині» /а.с.9/;

- рапортом інспектора СЮП ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області А. Гладія від 14.12.2022, згідно з яким, в ході розгляду матеріалів, що зареєстровані в журналі ЄО №12237 від 01.12.2022, з приводу звернення ОСОБА_3 щодо встановлення місця перебування її дочки ОСОБА_1 , ним 14.12.2022 було здійснено спілкування по телефону із заявницею. В ході цієї розмови остання повідомила, що по планшету, який «спарений» з мобільним телефоном дочки, вона з`ясувала, що дочка 23.10.2022 виїжджала в напрямку Республіки Польща, де була до 30.10.2022. Після повернення ОСОБА_1 поїхала в с. Пантаївка Кіровоградської області, де мешкала до 09.11.2022, а в подальшому поїхала в смт. Шарівка Кіровоградської області, де мешкає в школі /а.с.10/;

- копією перекладу з російської мови на українську мову свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Люблінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви 10 лютого 2016 року, згідно якого ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_5 /а.с. 12-13/;

- копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого УПСЗН Стрийської міської ради 16.02.2017, згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом з дитинства 3 групи /а.с.15/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП суд не вбачає.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка є інвалідом з дитинства 3 групи, матеріальний стан правопорушниці, вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді попередження, що згідно із ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка сприятиме досягненню мети покарання щодо виправлення правопорушника.

Керуючись ст.ст.33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, й застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська