Провадження № 3/761/5388/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 25 червня 2023 року, о 18 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 , в районі вул. Борщагівської 2-8, в м. Києві, керував транспортним засобом Citroen C4 (державний номер НОМЕР_1 ) з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), при цьому, всупереч п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши при цьому, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, працівники поліції повідомили про необхідність тривалого очікування для проходження такого огляду, а у разі неможливості очікування - повідомили про можливість проходження такого огляду самостійно.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що адміністративні матеріали не містять повного та безперервного відеозапису спілкування працівників патрульної поліції із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ). Натомість, такий запис надано суду фрагментарно (пауза близько 30 хвилин), більше того, з даного відеозапису не вбачається можливим встановити наявність у особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Так, відеозаписом зафіксовано, що у поліцейського, який спілкувався із ОСОБА_1 , виник сумнів щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, за наслідком чого останньому було запропоновано пройти огляд на відповідний стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. В подальшому відеозапис переривається і продовжується вже з моменту оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу. Отже, з відеоматеріалів не вбачається можливим встановити чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан відповідного сп`яніння.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про сумнівність наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд керуючись ст. 9, 247, 248, 249, 252, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Павло Слободянюк