ПОСТАНОВА

Іменем України

27.03.2023 Справа №607/5142/23 Провадження № 3/607/2290/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю 3 групи,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

21.03.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980151 від 15.03.2023 зазначено, що 24.01.2023 відносно ОСОБА_1 винесений терміновий заборонний припис серії АА № 162203, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою ОСОБА_2 на термін 10 діб. Однак ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції (Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області) про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, чим порушив вимоги ч. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 548892 від 15.03.2023 зазначено, що 28.02.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2022 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 340 грн.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання 27.03.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується його підписами у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980151 та серії ВАВ № 548892 від 15.03.2023 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», де зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 27.03.2023 об 11 год. 00 хв. у Тернопільському міськрайонному суді за адресою: вул. Котляревського, буд. 34, м. Тернопіль. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 не надходили.

Так, положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання не надав, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколів про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно з ч. 8 ст. 25 Закону кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 24.01.2023 відносно ОСОБА_1 винесений терміновий заборонний припис серії АА № 162203, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою ОСОБА_2 на термін 10 діб. Однак ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції (Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області) про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису.

Так само судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 28.02.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 162203, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 встановлено, зокрема, зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи терміном на 10 діб у зв`язку з тим, що 24.01.2023 ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство;

- рапортами ЄО № 7154 та № 5645 від 28.02.2023, а також відповіддю УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області від 16.03.2023, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у проколах про адміністративне правопорушення;

- журналом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області № 43 реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис, яким підтверджено відсутність повідомлень від ОСОБА_1 за приписом серії АА №162203;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.02.2023, зі змісту яких вбачається, що 27.02.2023 приблизно о 18 год., перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав її;

- формою оцінки ризиків домашнього насильство від 28.02.2023, зі змісту якої вбачається, що поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно рідної сестри ОСОБА_1 ;

- постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2022, якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 340 грн.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980151 та серії ВАВ № 548892 від 15.03.2023, в яких процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративних правопорушень. При цьому такі протоколи складені із дотриманням вимог КУпАП, містять всі необхідні реквізити, підписані особою, яка склала протоколи, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного та фізичного характеру (образи, погрози, штовхання та шарпання), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, а також неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі термінового заборонного припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вказане вище порушення. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, не працює.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у макимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 27, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська