Справа № 444/1812/23 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 33/811/1205/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Костюка М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 31 липня 2023 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Костюка М.Д. про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України відмовлено.

ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 29 травня 2023 року о 00 год. 55 хв. в м. Дубляни, вул. Садова,1, керувала транспортним засобом «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, враховуючи згоду водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу Drager Alcotest 7510, прилад № ARLМ-0407, тест № 355, результат 1,14 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з цією постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 31 липня 2023 року та закрити провадження у справі.

Крім того, апелянтка просить поновити їй строк на апеляційне оскарження цієї постанови. Поважність причин пропуску строку мотивує тим, що вона не була повідомлена про винесення стосовно неї постанови 31 липня 2023 року; у Єдиному реєстрі судових рішень ця постанова була опублікована лише 8 серпня 2023 року; копію такої після звернення до суду вона отримала 17 серпня 2023 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржене рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує, що за місцем її проживання та на електронну пошту, зазначену при поданні процесуальних заяв, не надходило повідомлень про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення. Про судове засідання, що відбулось 31 липня 2023 року суд не проінформував ні її, ані її захисника Костюка М.Д. З огляду на це, вважає, що судом не було дотримано її права на захист, що позбавило її можливості бути присутньою під час розгляду справи, залучити адвоката для захисту своїх прав.

Звертає увагу апелянтка і на порушення норм законодавства під час проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки перед застосуванням приладу «Драгер» їй не були представлені дозвільні документи на цей прилад, свідоцтво про його повірку. Працівники поліції не роз`яснили їй прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України. Після проходження огляду на місці зупинки працівник поліції не запитав, чи згодна вона з результатами такого огляду, чи бажає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. На переконання ОСОБА_1 , з відеозапису події, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що вона виявила згоду з результатами пройденого огляду.

Також апелянтка зазначає, що її огляд проводився за допомогою технічного приладу «Drager Alkotest 7510», ARLM-0407, який не належить до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, оскільки не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назву. Надані поліцейськими відеозаписи не відповідають вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026. Зокрема, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнутий від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно цієї особи. Натомість у відео зйомці є перерви, тобто така містить уривки події та, відтак, не була безперервною.

Окрім цього, звертає увагу, що останнє калібрування приладу «Драгер» проводилось 7 липня 2022 року, тобто з порушенням шестимісячного строку, після якого мало бути проведене калібрування цього приладу.

У судовому засіданні адвокат Костюк М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити. Окрім того, заперечив проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою, у судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних, які підтверджують поважність причин неявки ОСОБА_1 у судове засідання, те, що захисник останньої не зміг надати інформацію про причини неприбуття ОСОБА_1 до суду, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та беручи до уваги вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього, апеляційний суд зауважує, що право на захист ОСОБА_1 належним чином дотримано, оскільки апеляційний розгляд проводиться за участі її захисника.

Заслухавши пояснення адвоката Костюка М.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржене рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 та її захисника Костюка М.Д., у матеріалах справи відсутні дані про дату отримання ними постанови, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №262642 від 29 травня 2023 року (а.с. 2), згідно з яким ОСОБА_1 , 29 травня 2023 року о 00 год. 55 хв. в м. Дубляни, вул. Садова,1, керувала транспортним засобом «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, враховуючи згоду водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу Drager Alcotest 7510, прилад №ARLМ-0407, тест №355, результат 1,14 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомилася та підписала вказаний протокол у відповідних графах, у тому числі й у графі про роз`яснення їй прав, не висловивши жодних зауважень та заперечень з приводу його складення.

Наведеним спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснювали їй прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодилася пройти та пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager 7510», прилад №ARLМ-0407, тест №355 (а.с. 1) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,14‰; та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук.

Згідно з вимогами ч. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться у двох випадках: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; 2) його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Як слідує з наявного у матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та пройшла його, після проходження огляду на запитання працівника поліції стосовно того, чи згодна з результатом огляду, відповіла, що з таким незгодна; на неодноразові пропозиції поліцейської пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 відповіла відмовою, зазначила, що не бажає їхати в медичний заклад. Таким чином висловлена нею незгода була формальною, не підкріпленою жодними діями, які б свідчили про реальне бажання ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі. За таких обставин, апеляційні доводи стосовно незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

При цьому апеляційний суд не вважає слушними доводи апелянта про те, що показники газоаналізатора «Drager Alcotest» не можуть братися до уваги через порушення строків калібрування такого.

Згідно з роздруківкою приладу «Alcotest 7510» (а.с. 1), огляд ОСОБА_1 проводився приладом, повна назва якого «Drager Alkotest 7510», ARLM-0407, останнє калібрування якого проводилося 7 липня 2022 року, тест №355, результат проведеного огляду показав 1,14‰.

«Drager Alkotest 7510» відповідає вимогам OIML R 126:1998 Evidential breath analyzers (OIML R 126, edition 1998, IDT), доказові аналізатори повітря, що видихається, відповідає Технічному регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ №94 від 13 січня 2016 року, відповідно до якого був отриманий сертифікат перевірки типу ОСОБА_2 , виданий Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), згідно з яким технічний прилад газоаналізатор «DragerAlkotest 7510» відноситься до реєстру приладів контролю вмісту парів алкоголю, який чинний до 5 жовтня 2027 року; відповідає Технічному регламенту медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 2 жовтня 2013 року, відповідно до якого був отриманий сертифікат Відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва, дійсного до 7 червня 2023 року.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 9 листопада 2004 року №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, термін дії до 10 лютого 2015 року.

Відповідно до роз`яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18 січня 2018 року, включення згідно з Постановою КМУ №1497 Драгер «Алкотест 7510» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

Використання медичних виробів газоаналізатора «DragerAlkotest 7510», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року є законним.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «Drager Alkotest 7510» становить один рік.

З роздрукованого результату приладу «Drager Alkotest 7510», за допомогою якого правопорушник проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 7 липня 2023 року, а ОСОБА_1 проходила огляд на стан сп`яніння 29 травня 2023 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу.

При цьому, чинне законодавство не містить вимог щодо пред`явлення працівниками поліції дозвільних документів на газоаналізатор та свідоцтва про його повірку у кожному випадку, коли водію пропонують пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Вказані документи можуть бути надані на вимогу освідуваної особи, втім, як слідує з наявного у матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 не зазначала, що бажає оглянути такі документи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Покликання апелянта на те, що представлений працівниками поліції відеозапис є неналежним доказом не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Безпідставними є і доводи про те, що зазначений відеозапис не може братися до уваги також через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє покликання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено цей відеозапис, оскільки вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395. Проте вказаними нормами не передбачено внесення до протоколів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, в тому числі і за ст. 130 КУпАП України, інформації щодо технічного засобу, яким здійснювалася відеофіксація.

З огляду на наведене, в апеляційного суду відсутні підстави визнавати цей доказ недопустимим.

Покликання апелянтки на те, що суддею місцевого суду порушено її право на захист не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та її захисник Костюк М.Д. знали, що розгляд протоколу серії ААД №262642 від 29 травня 2023 року буде проводитись у Жовківському районному суді Львівської області, про що ОСОБА_1 була повідомлена у день складення протоколу. 13 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Козакевич Р.В. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с. 11). 28 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи через необхідність пошуку захисника (а.с. 21), її клопотання було задоволено судом, а розгляд справи відкладено на 25 липня 2023 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена судовою повісткою, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 25 липня 2023 року її адвокат Костюк М.Д. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

За таких обставин, в апеляційного суду відсутні підстави вважати, що право на захист ОСОБА_1 було порушене. Окрім того, таке право реалізоване також шляхом подання нею апеляційної скарги та прийняття такої до розгляду суддею апеляційного суду.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь йїї вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 31 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк