П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Німенко А.С., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення які надійшли з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №284571 від 24.01.2023 року вбачається, що 08.01.2023 року о 13 год. 21 хв. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , обмежив у користуванні омофоном свою колишню дружину гр. ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство економічного характеру, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_1 Німенко А.С., в судовому засіданні заперечив наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , просив закрити провадження. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 276 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративно-карне хуліганство, повернути матеріали адміністративної справи органу внутрішніх справ для належного (додаткового) оформлення (п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Згідно положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення згідно ст. 256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що у вину гр. ОСОБА_1 , ставиться те, що 08.01.2023 року о 13 год. 21 хв. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , обмежив у користуванні домофоном свою колишню дружину гр. ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство економічного характеру, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Особливість домашнього насильства полягає у тому, що воно відбувається у колі близьких одне одному людей (родичів, членів сім`ї), які пов`язані між собою тісними зв`язками: шлюбними, інтимними, кровними, емоційними, спільним побутом тощо.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

В даному випадку згідно протоколу вказується про те, що ОСОБА_1 , обмежив у користуванні омофоном свою колишню дружину гр. ОСОБА_2 .

Разом із тим, матеріали справи містять рапорт від 08.01.2023 про прийняття заяви на службу «102» та реєстрацію ЄО за №418 від 08.01.2022 року , від ОСОБА_2 , про крадіжку скоєну її колишнім чоловіком ОСОБА_1 . Де йдеться про те, що останній вкрав домофон із камерою спостереження за адресою: АДРЕСА_1 .

Також матеріали справи містять заяву про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 , згідно якої її колишній чоловік з яким вона не проживає, пошкодив WIFI відеокамеру «В30» яка знаходилась із зовнішньої сторони вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 .

Аналогічні відомості щодо обставин справи містяться в її письмових поясненнях. Від надання письмових пояснень ОСОБА_4 відмовився.

Разом із тим матеріали справи не містять відомостей щодо проведення перевірки за вказаними заявами, чи були внесені відомості з приводу вказаної події в ЄРДР.

Фактично матеріали справи не містять відомостей щодо належного розгляду заяв потерпілої ОСОБА_2 ..

Частина 2 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому матеріали справи не містять інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР за вказаним фактом, та про результати проведеного досудового розслідування в межах передбачених чинним законодавством України.

Таким чином суддя приходить до висновку, що з наданих до суду матеріалів вбачається, що зверненню гр. ОСОБА_5 належної оцінки посадовими особами Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області не надано.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Статтею 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки, так за ч. 1, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , за ч.4 за крадіжку, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану .

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Відомостей про те, чи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 4 ст. 185 України - до матеріалів не долучено.

У відповідності з положеннями ст.253КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 2ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підлягають поверненню для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

При цьому, направляючи справу органу досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні кримінально-караного діяння, а також про правову кваліфікацію її діянь, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,253,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. ст. 173-2 КУпАП,- закрити у зв`язку з передачею матеріалів органу досудового розслідування.

Матеріали провадження передати до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області як такі, що містять ознаки кримінального правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош