П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ «А1 Груп», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

03 листопада 2022 року о 16 годині 53 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 49, керуючи транспортним засобом «Nissan X-TRAL», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого здійснив наїзд на останню, що призвело до пошкодження майна ОСОБА_2 та завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3 б, 18.1, Правил дорожнього руху.

03 листопада 2022 року о 16 годині 53 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 49, керуючи транспортним засобом «Nissan X-TRAL», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 03 листопада 2022 року о 16 годині 53 хвилин, керуючи транспортним засобом «Nissan X-TRAL», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . рухався по вул. Ярослава Мудрого, 49 в м. біла Церква, в автомобілі з ним були ще два його побратими. Доїхавши до нерегульованого пішохідного переходу він призупинився, з правої сторони стояв вантажний автомобіль, коли він почав рухатись на невеликій швидкості побратими помітили жінку, яка почала переходити дорогу, але він не помітив та поїхав далі. Ніякого контакту, факту ДТП не було, слідів ДТП на автомобілі не виявлено, з місця ДТП він не зникав, наслідків ДТП не має, потерпіла ніяких претензій до нього не має. Вважає, що працівники поліції безпідставно склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбаченні ст. 124,122-4 КУпАП. Дії працівників поліції він не оскаржував. Просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Зазначив, що він погоджується з тим, що ненадав перевагу в русі пішоходу, однак з цих підстав протокол про адміністративне правопорушення не склаждався.

Представник ОСОБА_1 адвокат Невгад О.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання, зазначив, що не погоджується з протоколами про адміністративні правопорушення, передбаченими ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки не було надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Випадок зіткнення з пішоходом мав би супроводжуватися звуком удару по кузову автомобіля та спрацюванням системи «парктронік», що не могло залишитись непомітним, крім того на автомобілі мали б залишитися відповідні сліди (вм`ятини, пошкодження лако-фарбованого покриття, сліди тертя та шарі бруду на поверхні автомобіля, жодних таких ознак зіткнення працівниками поліції не було виявлено під час огляду транспортного засобу. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 факту ДТП не підтвердила, пояснила, що тілесних ушкоджень не отримала, що шкода їй не завдана, що не має ніяких претензій до ОСОБА_1 . Що стосується наявного в матеріалах справи диску з відеозаписом, зазначив, що конверт з диском підписаний як «Диск з нагрудної камери», після перегляду якого було з`ясовано, що на диску мається єдиний файл з відеозаписом, який очевидно не є записом з нагрудної камери, а відповідно до ракурсу відеозапису даний відеозапис з невідомої камери зовнішнього спостереження, жодних даних про процесуальне походження даного відеозапису матеріали справи не містять. З відеозапису вбачається, що ніякого наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_2 не було, оскільки остання відстрибнула від автомобіля, джерело походження відеозапису, як доказ не відоме, тому вважає, що даний відеозапис не може бути доказом у справі. В протоколі про адміністративне правопорушенні, передбачене ст. 124 КУпАП не зазначено, яке саме майно потерпілої ОСОБА_2 було пошкоджено, не зазначено свідків правопорушення. Працівниками поліції на вимогу ОСОБА_1 було оглянуто автомобіль останнього та відповідно до акту огляду транспортного засобу ніяких пошкоджень , тобто слідів зіткнення з пішоходом виявлено не було. Вважає, що схема ДТП не може бути визнана в якості доказу вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки в ній зазначено обстановку, якої в дійсності не існувало на момент складання схеми ДТП, на якій зображено «зниклий автомобіль», а також зазначено «місце зіткнення» прямо перед зниклим автомобілем». Вважає, що висновок працівника поліції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП, фактично зроблений на припущеннях.

В судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 та захисника адвоката Невгада О.В. була допитана ОСОБА_2 , яка пояснила, що 03.11.2022 року вона в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 49, на нерегульованому пішохідному переході переходила дорогу в правій смузі руху стояв вантажний автомобіль вона минула даний автомобіль, продовжила рух і перед нею поїхав автомобіль ОСОБА_1 від якого вона відскочила і їй здалося, що даний автомобіль її зачепив. Можливо вона вдарила себе парасолькою. Вона все розповіла чоловіку ОСОБА_3 , який викликав працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, вона на емоціях дала пояснення, що начебто на неї був скоєний наїзд автомобілем, через три дні вона переусвідомила, що ніякого наїзду не було, що вона відскочила від автомобіля, який почав рух. Зазначила, що ніякої шкоди їй не завдано, що працівники поліції не з`ясовували чи завдано їй матеріальні збитки, тілесних ушкоджень вона не зазнала, схему місця ДТП підписала на емоціях, дана схема не відповідає дійсності.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами, який додано до протоколу, та з якого убачається, що ОСОБА_2 на нерегульованому пішохідному переході переходить дорогу, минувши вантажний автомобіль продовжувала руху, коли дійшла до лівої смуги руху автомобіль «Nissan X-TRAL» розпочав рух та скоїв наїзд на ОСОБА_2 від якого остання відскочила. Відеозаписом також зафіксовано, що перейшовши дорогу ОСОБА_2 зупинилася та оглядала ногу. Також відеозаписом зафіксовано, що після вчинення ДТП автомобіль «Nissan X-TRAL», не зупинивася та продовжив руху.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Вимогами пункту 2.3.б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 18.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для підтвердження показів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання викликався в якості свідка ОСОБА_3 , однак останній та ОСОБА_2 в подальші призначені судові засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були належно повідомленні про що свідчить довідки про отримання SMS повідомлення.

В судовому засіданні досліджено надані захисником Невгадом О.В. копію довідки ДФТГ №3, відповідно до якої ОСОБА_1 03.11.2023 року був залучений до виконання завдань ДФТГ №3, а саме несення бойового чергування на території громади, копію заяви ОСОБА_2 про те, що вона та її чоловік не мають можливості з`явитися до суду в зв`язку з тим, що захворіли, копію медичної довідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак вони не спростовують обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , заслухавши позицію захисника - адвоката Невгада ВО.В., пояснення ОСОБА_2 , дослідивши додані до протоколів докази, а саме: схему місця ДТП від 03.11.2022 року, яка підписана ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , акт огляду транспортного засобу, розписку ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, переглянувши надані суду відеозаписи, а також надані докази сторони захисту, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,врахувавши вказані пункти правил дорожнього руху, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, КУпАП.

Твердження адвоката Невгада О.В. та ОСОБА_1 про те, що останній не вчиняв ДТП та не зникав з місця події спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з якого чітко вбачається, що після наїзду на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишив місце ДТП та поїхав далі.

Твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не скоював на неї наїзд, що коли автомобіль поїхав їй вдалося, що стався наїзд тому вона і викликала працівників поліції також спростовуються з сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 скоїв наїзд на ОСОБА_2 він якого останню відштовхнуло від автомобіля, після чого остання оглядала ногу, що також підтверджується письмовими поясненнями наданими ОСОБА_2 працівникам поліції, що внаслідок ДТП їй було завдано тілесні ушкодження, а саме травмовано ногу.

Твердження ОСОБА_2 про те, що схема ДТП, яку вона підписала не відповідає дійсності, суд розцінює, як намагання ввести суд в оману, так як остання після ДТП, яке трапилося 03.11.2022 року не з`явилася до відділу поліції та не спростувала свої первинні покази.

Твердження адвоката Невгада О.В. про те, що схема ДТП не відповідає вимогам закону спростовується сукупністю зібраними доказами в справі, а саме письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка 03.11.2022 року, безпосереньо після події, повідомила працівникам поліції про факт вчинення ДТП.

Посилання сторони захисту що схема ДТП не може бути визнана в якості доказу вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки в ній зазначено обстановку, якої в дійсності не існувало на момент складання схеми ДТП, на якій зображено «зниклий автомобіль», а також зазначено «місце зіткнення» прямо перед зниклим автомобілем», на його думку, схема не відповідає вимогам закону, не спростовує факту вчинення ДТП та не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Посилання сторони захисту на недопустимість наданого суду відеозапису, є голосліними та не відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно з якими, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, сторана захисту сама собі суперечить, зазначаючи, що вказаним відеозаписом не зафіксовано наїзду на потерпілу, разом із тим говорить про те, що вказаний відеозапис є недопустимим доказом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору, крім інших, звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , являється інвалідом ІІ групи внаслідок війни.

Керуючись статтями 33-35, 124, 122-4, 245, 268,280, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко