Справа № 168/12/23
Провадження № 3/168/10/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року смт. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жительки АДРЕСА_1 , працюючої продавцем магазину «Залюття»,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 156, частиною 1 статті 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколів про адміністративні правопорушення від 14 грудня 2022 року серії ВАБ № 626818 та серії ВАБ № 626819 про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи продавцем продуктового магазину по АДРЕСА_2 , 14 грудня 2022 року о 13.00 год. здійснила продаж двох пачок тютюнових виробів марки «Прима класична», яка маркована з відхиленням від вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою КМ України від 27 грудня 2010 року № 1251, та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Чим порушила вимоги пункту 7 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та статтю 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 156, частиною 1 статті 164 КупАП.

Постановою судді Старовижівського районного суду Волинської області від 25 січня 2023 року справи за вказаними адміністративними правопорушеннями об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи №168/12/23, провадження № 3/168/10/23.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що являється продавцем у магазині. Про наявність чи відсутність ліцензії у власника магазину не знала. Так само і не знала, що тютюнові вироби не відповідають вимогам законодавства України. Просила справу закрити за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

У відповідності до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статтей 279,280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

За змістом частини 1 статті 164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

З протоколів про адміністративні правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку та порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме - здійснення торгівлі цигарками без відповідної ліцензії.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування суб`єкти господарювання притягуються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП є спеціальний суб`єкт - посадова особа суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії).

Частиною 1 статті 55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до частини 2 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (стаття 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

Диспозицією частини 1 статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктивна сторона вказаного порушення полягає у роздрібній або оптовій, включаючи імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно зі статтею 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З огляду на це, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює продавцем продуктового магазину, тобто є найманим працівником суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 .

Тобто протокол складено на особу, яка не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156, частиною 1 статті 164 КУпАП, так як ОСОБА_1 не є посадовою особою суб`єкта господарювання.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності без будь-яких дозвільних документів (як фізична особа-суб`єкт господарчої діяльності), а навпаки з матеріалів справи вбачається, що вона є найманим працівником, який з точки зору законодавства, що регламентує господарську діяльність в Україні, не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, статтею 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи наведене, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушень, викладених у протоколах, оскільки вона самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрована відповідно до закону як підприємець та не є керівником чи іншою посадовою особою господарської організації, а тому в її діях відсутній склад вказаних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 156, частиною 1 статті 164 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 156, частиною 1 статті 164 КУпАП. А тому провадження по справі підлягає закриттю.

За таких обставин, вилучені 2 пачки цигарок марки «Прима класична» без марок акцизного податку та грошові кошти однією купюрою в сумі 50 грн., повернути власнику.

Керуючись статтями 156, 164, 245, 247, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 156, частиною 1 статті 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Вилучені 2 (дві) пачки цигарок марки «Прима класична» без марок акцизного податку та грошові кошти однією купюрою в сумі 50 (п`ятдесят) гривень, - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта