Справа № 711/1650/23
Номер провадження 3/711/669/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси 11 травня 2023 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкас Михальченко Ю.В. за участі прокурора Лисик М.А., захисника Волосовського В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшла від Черкаського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нетеребка, корсунь-Шевченківського району Черкаської області, проживаючої АДРЕСА_1 , працюючої відділення поліції №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області на посаді старший інспектор-черговий чергової частини,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, -,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-4 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 1 від 17.03.2023 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого інспектора-червгового червгової частини відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі ВП № 1 Черкаського РУП) та будучи відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону, у період з 07.10.2021 року по теперішній час входить до складу виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Зелені лани» ), а саме входить до складу правління товариства, що має на меті одержання прибутку, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Захисник Волосовський В.В. просив закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала, підтримала позицію свого захисника та надала пояснення, що дійсно вона є засновником ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани» з листопада 2017 року. Але ще на початку 2018 року вона передала належні їй корпоративні права в управлінні Товариством гр. ОСОБА_2 , про що було складено протокол загальних зборів ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани» № 3 від 23 січня 2018 року. Про дані обставини вона повідомляла НАЗК шляхом подання електронної декларацій на офіційному сайті НАЗК за 2018, 2019, 2020 рік де зазначала, що є співвласником ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани», де в розділі 8 Корпоративні права, абзац Інформація про передачу корпоративних прав в управління вказано, про передачу її корпоративних прав в управління. Доходів від діяльності ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани» вона не отримувала, про що також зазначено в деклараціях, як і не входила до жодного складу правління, виконавчого органу управління чи контролюючих органів Товариства чи наглядової ради, а є лише співзасновником Товариства, що підтверджується Статутом ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани».

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення корупційного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, оскільки вважає, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та будучи відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 25 Закону, у період з 07.10.2021 року по теперішній час входить до складу виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Зелені лани» , а саме входить до складу правління товариства, що має на меті одержання прибутку.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 172-4 КУпАП відповідальність настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради у підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Спеціальним законом, який встановлює зазначені в ч. 2 ст. 172-4 КУпАП обмеження є Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється: входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані стороною захисту та ОСОБА_1 суд вважає, що ОСОБА_1 вищезазначених вимог закону не було порушено, з оглядну на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що вона, перебуваючи на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та будучи відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 25 Закону, у період з 07.01.2021 року по теперішній час входить до складу виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Зелені лани» , а саме входить до складу правління товариства, що має на меті одержання прибутку.

Під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є учасником ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани», однак згідно Статуту даного товариства, вищим його органом є Загальні Збори учасників, а виконавчим органом, що здійснює управління його поточною діяльністю, відповідно до п. 14.1 Статуту, є директор.

Вказані положення відповідають ст. 99 ЦК України та ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства».

Директором ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани», тобто його виконавчим органом, є інша особа ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , відносно якої було складено протокол, не входить до складу виконавчого органу ТОВ «Комерційна фірма «Зелені лани», оскільки відповідно до статуту вказаного підприємства, виконавчим органом є директор, яким ОСОБА_1 не була.

Крім того, відповідно до норм ст. 101 ЦК України «засновники установи не беруть участі в управлінні нею».

Згідно рішення Конституційного Суду України №6-рп/2012 від 13.03.2012 року у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України у справі щодо відповідності Конституції України п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 розділу 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» визнано неконституційним положення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 07.04.2011 року в частині заборони особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього закону, брати участь у загальних зборах підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку.

Обґрунтовуючи такі висновки, Конституційний суд вказав у мотивувальній частині рішення, що, на відміну від загальних зборів учасників підприємства (організації), до складу органів правління, які обираються (призначаються) загальними зборами, входять посадові особи, які виконують свої обов`язки на постійній основі на підставі цивільно-правових чи трудових договорів (контрактів) і саме такої діяльності стосується заборона для осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону, в контексті п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону (зокрема, бути головою або членом наглядової (спостережної) ради, виконавчого органу, ревізійної комісії ін.)

Встановлена заборона не поширюється на володіння та реалізацію особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування корпоративних прав, не повязаних із участю в управлінні поточною діяльністю господарського товариства.

Дана позиція також була зазначена в тому ж рішенні Конституційного Суду України, де вказано, що особи уповноважені на виконання функцій держави, як і інші фізичні та юридичні особи, мають право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в тому числі з метою набуття та реалізації корпоративних прав, за винятком заборони входити до складу органу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону (аналогічна норма міститься в п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», який набрав чинності 26.04.2015 року і діє з на даний час).

Таким чином суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, оскільки остання не входила ні до органу правління, ні до іншого виконавчого чи контрольного органу, наглядової ради підприємства, організації, що має на меті одержання прибутку.

Дані висновки, окрім Закону та рішення Конституційного Суду України узгоджуються і з судовою практикою під час розгляду судами аналогічних справ.

У відповідності до вимог ст.62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення ), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адімнправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноважеими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в междах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення

Керуючись Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», ст.172-4, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.172-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Придніпровський районний суд м.Черкаси.

Повний текст постанови виготовлено та проголошено 12 травня 2023 року о 13 годині.

Суддя: Ю. В. Михальченко