ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І. розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи, посада: старший водій взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №175 від 31 серпня 2023 року, ОСОБА_1 у період з 23.30 год 24.08.2023 та 02.30 год 25.08.2023, самовільно залишив місце несення служби у добовому наряді та службові обов`язки під час несення служби, будучи в складі добового наряду не виконував, чим заподіяв шкоду інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, невиконанні обов`язків військової служби, поданням негативного прикладу наслідування для інших військовослужбовців та порушенні військової дисципліни, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся. Просив обмежитись усним зауваженням щодо нього.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відеозапис події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за обставин зазначених у постанові підтверджується матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколі про військове адміністративне правопорушення №175 від 31.08.2023 року, його особистими поясненнями, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сукупністю інших письмових доказів, що містяться у матеріалах справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на те, що у ст. 34 КпАП перелік обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не є вичерпним, суддя при накладенні адміністративного стягнення може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не передбачені цією статтею. Перелік обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення (ст. 35 КпАП), навпаки, є вичерпним, тому суддя не вправі посилатись у постанові як на обтяжуючі і враховувати при накладенні стягнення обставини, не передбачені законом.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що своїми діями останній не завдав збитків державним або суспільним інтересам, правам і свободам громадян, шкідливих наслідків внаслідок його вчинення не настало; дані про особу правопорушника те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно (а.с. 17), учасник АТО 2016-2019р.н., має на своєму утриманні дружину та двох малолітніх дітей 2020 та 2021 року народження відповідно, та розмір штрафу передбачений за вказане правопорушення поставить його сім`ю у вкрай скрутне матеріальне становище.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначностi вчиненого адмiнiстративного правопорушення суд може звiльнити порушника вiд адмiнiстративної вiдповiдальностi та обмежитися усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене, дії ОСОБА_1 слід розцінювати, як малозначні, тобто, відповідно до ст. 22 КУпАП, такі, що дають достатньо підстав звільнити його від відповідальності за вчинення правопорушення, з проголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя