Номер провадження: 33/813/1240/23
Номер справи місцевого суду: 499/434/23
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.

за участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

На вказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та винести нову постанову якою закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що суддя невірно зрозумів його пояснення, а тому хибно дійшов висновку, ототожнюючи його ставлення до потерпілої з наявністю підстав створення конфліктної ситуації та можливістю вчинення адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції допустив порушення рівності прав сторін, а саме, щодо кількості присутніх осіб в залі суду на момент вчинення адміністративного правопорушення. Однак, суддя не вправі самостійно вносити доповнення та корегування у встановлені обставини, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про не об`єктивність, упередженість судді при розгляді справи.

В постанові суддя описав пояснення свідка ОСОБА_3 які нею в судовому засіданні зроблені не були.

Потерпілою до матеріалів справи, як доказ провини ОСОБА_1 , надано частину відеозапису зробленого свідком ОСОБА_3 . Однак, відеозапис є неповним та обрізаним. На прохання ОСОБА_1 витребувати повний відеозапис, суд не відреагував.

Також, суд не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про витребування відеозапису з нагрудної камери поліцейського під час складання протоколу.

Також, апелянт зазначив, що його особисте звернення до потерпілої на «ти» викликано лише аналогічним зверненням потерпілої до нього, що в свою чергу є недодержанням потерпілою як прокурором вимог Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , всебічно та повно з`ясувавши обставини, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме у тому, що 19 квітня 2023 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні Іванівського районного суду Одеської області, яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурно, образливо чіплявся до потерпілої, чим вчинив хуліганські дії.

В обґрунтування висновків, які підтверджують провину ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на протокол, заяву потерпілої ОСОБА_2 , пояснення потерпілої, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та на відеозапис.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема, під`їзди, підземні переходи, стадіони і т.д.

Разом з тим, безпосередньо дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що подія мала місце 19 квітня 2023 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні Іванівського районного суду Одеської області, яке розташоване в будинку 81А, по вулиці Центральна, селища Іванівка, Березівського району, Одеської області.

З пояснень наданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , вбачається, що подія мала місце після виходу суду до нарадчої кімнати.

Судом встановлено, що 19 квітня 2023 року слідчим суддею Іванівського районного суду Одеської області Погорєловим І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглядалась справа за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження.

З журналу судового засідання вбачається, що розгляд справи відбувався за участю скаржника ОСОБА_1 , прокурора Столяренко В.М., дізнавача Шурановської О.А.

З журналу судового засідання вбачається, що 19 квітня 2023 року о 12 год 29 хв. слідчій суддя не закриваючи судового засідання вийшов до нарадчій кімнати для ухвалення судового рішення (а.с. 112-129).

З пояснень наданих в суді апеляційній інстанції свідком ОСОБА_5 , вбачається, що під час перебування суду у нарадчій кімнаті, в залі судового засідання між ОСОБА_1 та прокурором Столяренко В.М., відбулась суперечка, особисто свідок чула, що ОСОБА_1 сказав прокурору зніми корону, також свідок пояснила, що ОСОБА_1 та прокурор звертались один до одного на ти.

Свідок ОСОБА_4 , пояснила, що чула розмову між чоловіком та жінкою в залі судового засідання на підвищених тонах, конкретику не чула.

З журналу судового засідання по справі № 499/211/23 вбачається, що подія мала місце в судовому засіданні, під час перебування судді у нарадчій кімнаті, судове засідання по даній справі було розпочате о 10 год 51 хв. та завершено о 15 год 17 хв., що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 122-125).

Між тим, жодної з форм об`єкту та об`єктивної сторони, інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, в його діях не вбачається, фактичні обставини справи свідчать про те, що дії ОСОБА_1 мали місце в судовому засіданні, а тому об`єктом правопорушення є не суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, а є порушення суспільних відносин у сфері судоустрою, об`єктивна сторона виразилась не в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд приходить висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Для встановлення обґрунтованості висунутого обвинувачення у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких умов, апеляційний суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме дрібне хуліганство, чим порушив вимоги ст. 173 КУпАП, є безпідставними.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративна відповідальність за неповагу до суду передбачена ст.1853 КУпАП, яка ОСОБА_1 не інкримінувалося у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням чого апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що підтверджує доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 не надано повного запису, що відеозапис робітників поліції є не безперервним, суд апеляційної інстанції вважає такими що не підлягають задоволенню з тих підстав, що суд прийшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з інших підстав, які зазначені вище.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, згідно положень ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За таких обставинах, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 має бути закрито, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись статтями 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року - постанову скасувати. Прийняти постанову.

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева