ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 Справа №607/2577/23
провадження № 3/607/2625/2023
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , не працює,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

установила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 548943 від 09.02.2023, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що 01.02.2023 близько 12:15 год. вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме кинув сніжкою в обличчя біля ЗОШ №4, що по вул. Грушевського, 2 м. Тернопіль.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; вину у вчиненні правопорушення не визнала, зазначивши, що 01.02.2023 діти грали сніжки, під час чого її син ОСОБА_2 , кинув в сніжку в ОСОБА_3 . Проте зазначила, що дана сніжка попала останньому в куртку, а не в лице, що підтверджується відеозаписом, який доданий до матеріалів справи. Крім того, заперечила, що її син наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_4 , яка надала пояснення за клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, пояснила, що 01.02.2023 вона забирала свого сина ОСОБА_5 зі школи, коли останній грав зі своїми друзями сніжки. На деякий час вона відійшла від них, однак коли повернулась, побачила як ОСОБА_3 підійшов до її сина і насипав йому сніг за куртку. На наступний день, 02.02.2023 мама ОСОБА_3 зателефонувала до неї, і повідомила що її син разом з ОСОБА_6 і ще одним хлопчиком побили її сина. Однак повідомила, що її син ОСОБА_7 по телефону повідомив, що ОСОБА_3 скинув з нього шапку і показував «середній палець». Окрім того, повідомила, що, переглядаючи відео з камер спостереження, бачила, що ОСОБА_6 01.02.2023 кинув сніжкою в ОСОБА_3 та попав останньому в куртку, а не в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились. Судом неодноразово вживались заходи щодо їх належного повідомлення, зокрема надсилались повідомлення на 18.04.2023, 26.04.2023, однак повертались до суду без вручення, оскільки як вбачається із довідок ПАТ «Укрпошта», котрі долучені до конвертів із повідомленнями, - у зв`язку із: «адресат відсутній за вказаною адресою». А також здійснювались телефоні дзвінки за її номером телефону останньої, однак повідомити ОСОБА_9 не виявилось можливим, так як в абонента обмежена можливість прийняти дзвінок. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП, дана неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.

Суддя не може виходити за межі своїх повноважень, і не має права відшукувати докази та обставини, не зазначені у протоколі.

Так, виходячи з положень ч. 2 ст. 279 КУпАП, розгляд справи здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину ухилення від передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо вихована свого малолітнього сина.

Відповідно до ст. 150 вказаного Кодексу, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Проте, належні докази на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина у матеріалах справи відсутні.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання батьківських обов`язків, оскільки її малолітній син ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_3 , які проявились у киданні сніжки в обличчя останнього.

Згідно ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Так, працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 надано докази, в яких зазначаються обставини вчинення насильницьких дій учнями 4 Б класу щодо ОСОБА_3 які мали місце 02.02.2023, однак в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінуються неправомірні дії вчиненні її сином, які мали місце 01.02.2023.

Окрім того, відеозаписи, які містяться на DVD-диску, який долучений до матеріалів справи та наданий на підтвердження вини ОСОБА_1 , не можливо відтворити, а тому даний доказ судом не може братись до уваги.

В поясненнях свідка ОСОБА_4 , які вона надала в судовому засіданні, також не вбачаються підтвердження вини ОСОБА_1 , так як вона спростувала кидання малолітнім ОСОБА_2 сніжки в обличчя ОСОБА_3 .

Малолітній ОСОБА_10 , як вбачається із його письмових пояснень від 03.02.2023, лише зазначив лише про те, що 01.02.2023 кидалися сніжками, без вказування хто саме та куди поцілив ними.

Сам потерпілий ОСОБА_3 в своїх поясненнях від 06.02.2023, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, взагалі не згадує про кидання в нього будь-ким сніжкою.

Долучена до протоколу про адміністративне правопорушення копія довідки лікаря про звертання 02.02.2023 ОСОБА_3 у травмпункт, містить інформацію про те, що останнього побили однокласники 02.02.2023, наведено діагноз. Однак, жодних травм обличчя, синців та скарг останнього у цій ділянці тіла вказана довідка не містить.

Тому, лише письмові пояснення малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про те, що вони разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що 01.02.2023, вийшовши зі школи, побачили, що випав сніг, почали гратись у сніжки, та ОСОБА_2 кинув сніжку в обличчя ОСОБА_3 , після чого діти порозходились додому без жодних травм, не спроможні довести вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій щодо ОСОБА_3 .

Таким чином, судом встановлено, що докази, які надано суду для доведення вини ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина, не є переконливими і достатніми для такого висновку.

З наведеного, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251,252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. П. Воробель