Провадження № 3/204/5627/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 908136 від 20.06.2023 року, 20.06.2023 року о 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольних напоїв пиво «Львівське світле», об`ємом 0,5 л., вміст спирту 4,3 %, за ціною 35 грн. за пляшку ОСОБА_2 , чим порушила п. 13 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», п. 3 КМУ № 1457 від 29.12.2021, п. 1 наказу Командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 16од від 09.07.2020, п. 1 пп. 7 Розпорядження Голови ОДА начальника ОВА № 365/5-22від 11.08.2022, п. 1 розпорядження міського голови Покровської міської ради, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду адвокат Безрук А.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначає, що особою, яка склала протокол не додано до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме не надано фіскального чеку на підтвердження здійснення торгівлі алкогольними напоями або протоколу вилучення алкогольного напою у особи, яка його придбала. Адвокат просив суд не приймати до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, посилаючись на те, що визнання особою своєї вини не має визначального значення для притягнення її до відповідальності, оскільки таке визнання не узгоджується із сукупністю решти наявних у матеріалах справи доказів та є наслідком юридичної недосвідченості, введення її в оману. Також адвокат просив суд справу розглянути без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши адміністративні матеріали, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема, наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зі змісту наведених норм убачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності складу і події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних (об`єкт, об`єктивна сторона) і суб`єктивних ознак (суб`єкт, суб`єктивна сторона), за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в якості доказів, на підтвердження викладених у протоколі серії ВАВ № 908136 від 20.06.2023 обставин, особою, що склала протокол додано: рапорт інспектора Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 20.06.2023 року, протокол огляду та вилучення від 20.06.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , копія виписки з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ФОП ОСОБА_1 , копія наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 16од від 09.07.2022, копія розпорядження голови ОДА начальника ОВА № 365/5-22 від 11.08.2022, копія розпорядження міського голови № 116рг від 25.02.2022, копія паспорту ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (фіскальних чеків, платіжних доручень та ін.), які підтверджують те, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями. Також суд відмічає відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених у поясненнях ОСОБА_2 , який нібито придбав алкоголь у ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять відповідного документального підтвердження перевірки вказаного факту (рапорт, протокол огляду, вилучення і т.д.). Водночас протокол огляду та вилучення алкоголю у приміщенні магазину, який встановлює наявність відповідного алкоголю в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_1 , не є належним доказом наявності передумов, які містять склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , які містяться у проколі, оскільки визнання нею вини не узгоджується із сукупністю доказів, які містяться у справі, а саме лише визнання нею вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, не є беззаперечним, належним, допустимим та переконливим доказом для встановлення її винною.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

З огляду на викладене, оскільки поліцейським не було додано до матеріалів справи належних доказів, на підтвердження обставин, які дозволяють встановити, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване їй правопорушення, суд доходить висновку, що провадження в справі стосовно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим накладення на неї адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Вилучені речі: горілка «Гріндей» 0,5 л. в кількості 27 пляшок; горілка«Олександрія» 0,5 л. в кількості 63 пляшки; слабоалкогольний напій «Рево»0,5 л. в кількості 60 пляшок; пиво «Львівське» 0,48 л. в кількості 72 пляшки;слабоалкогольний напій «Шейк» 0,5 л. в кількості 54 пляшки; пиво «Зіберт»0,5 л. в кількості 33 пляшки; пиво «Оболонь» 2,2 л. в кількості 1 пляшка;пиво «Львівське» 2,35 л. в кількості 11 пляшок; пиво «Зіберт» 2,25 л. в кількості 3 пляшки; пиво «Чернігівське» 2,3 л. в кількості 6 пляшок - повернути власнику ОСОБА_1 (квитанція № 333).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук