ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 Справа №607/12713/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2023 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 571221 від 25 червня 2023 року, 25 червня 2023 року о 00.40 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці по вул. 15 Квітня, 1Е, м. Тернопіль, з хуліганських мотивів, без наявних на це підстав, висловлювався в грубій формі, вживав нецензурну лексику, погрожував працівникам поліції, чим ображав людську гідність і громадську мораль.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 571222 від 25 червня 2023 року, 25 червня 2023 року о 00:40 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці по вул. 15 Квітня, 1Е, м. Тернополя, біля закладу громадського харчування «Za SKLOM» з явними ознаками алкогольного сп`яніння поводився неадекватно, голосно кричав. На законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення не реагував. При цьому, висловлювався в грубій формі, вживав нецензурну лексику, погрожував працівникам поліції.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, пояснив, що дій, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, не вчиняв, нецензурні слова вживав лише після того, як працівники поліції почали заламувати йому руки та надягнули кайданки.

Враховуючи те, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 254 КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ЄСПЛ в своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження факту вчинення адміністративних правопорушення надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 571222 від 25 червня 2023 року за ст. 185 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 571221 від 25 червня 2023 року за ст. 173 КУпАП;

- протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 № 163527 від 25 червня 2023 року;

- рапорт інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голик Т.В.;

- рапорт інспектора РПОП Смакули Р. від 25 червня 2023 року;

- рапорт ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Хоми О. від 25 червня 2023 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 25 червня 2023 року.

Згідно з вимогами статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши докази, надані працівниками поліції, суддя приходить до переконання, про відсутність в матеріалах наданої суду справи про адміністративне правопорушення даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 факти, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, заперечив.

Щодо наданих, як доказ рапортів, суддя не може вважати належними доказами, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в матеріалах справи немає.

Таким чином, в порушення вимог ст. 251, 256 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколах.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, а тому адміністративну справу, слід провадженням закрити.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 №607/12713/23 (провадження 3/607/5195/2023) за ст.185 КУпАП та №607/12714/23 (провадження 3/607/5196/2023) за ст.173 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/12713/23 (провадження 3/607/5195/2023).

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 173, ст. 185 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Позняк