КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/902/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сучкова Олександра Сергійовича, на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №369682 від 11 серпня 2022 року ОСОБА_1 11.08.2022 року о 21 год. 15 хв. в м. Києві на бульварі Дружби Народів, 20, керував автомобілем Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру №472098 працівника поліції.

У судове засідання суду першої інстанції апелянт не явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Разом з тим ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення від 16.10.2022, за змістом яких 11.08.2022 після 21 години його автомобіль зупинили поліцейські за порушення правил дорожнього руху. Перед тим як сідати за кермо він будь-яких наркотиків не вживав, за кермом перебував тверезий. Працівники поліції повідомили, що хочуть перевірити його на вживання наркотиків і для цього йому потрібно проїхати у лікарню, повідомили, що це займе приблизно 2 години. На його запитання відповіли, що не будуть відвозити його додому і не зобов`язані, сказали, що йому доведеться чекати в лікарні до ранку, а машину залишити посеред вулиці. Також поліцейські сказали, що в такому випадку він може відмовитися, а зранку поїхати в лікарню, що такий огляд можна буде принести до суду і немає нічого страшного в тому, що він поїде саме зранку, бо його підозрюють у вживанні наркотичних речовин, а вони довго залишаються в організмі. Поки він вирішував, приїхали інші поліцейські. В цей час він зателефонував батьку та спитав його поради, який сказав, що якщо можна поїхати зранку, то краще не залишатися на ніч в лікарні і не кидати автомобіль. Він ще раз запитав вже у нового поліцейського, чи встигнуть вони до комендантської години і чи є можливість відвести його додому, якщо вони не встигнуть. Працівник поліції сказав йому, що нічого не може обіцяти і можливості відвести його додому немає. Новий поліцейський також сказав, що він може зранку сам пройти огляд. Потім працівник поліції ще раз запитав його про те, чи згоден він проходити огляд на стан сп`яніння. Працівник поліції записував це на камеру. Він йому повідомив, що був би згоден поїхати, але буде комендантська година, тому виходить, що у нього немає можливості поїхати. Працівник поліції сказав, що це все одно відмова від огляду. У протоколі він написав причину, чому не поїхав на огляд.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сучков О.С. 20 жовтня 2022 року, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нову якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі статті 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі Сучков О.С. зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування усіх обставин справи.

Зазначає, що поліцейські не виявляли у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Разом з тим апелянт вказав, що в протоколі відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з тим, що таких ознак не було. На основі цього апелянт прийшов до висновку, що наявність ознак є недоведеною, тому підстав проходити огляд на стан сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

Вказує, що патрульними поліцейськими не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою спеціально технічного засобу.

Разом з тим апелянт зазначає, що поліцейськими було повідомлено недостовірну інформацію про те, що він може самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, після складання протоколу вранці

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В судовому засідання, яке відбулось 02 березня 2023 року захисник під час надання пояснень по справі зазначив, що заяву про відвід судді було заявлено в судовому засіданні, разом з тим суд першої інстанції відмовив у задоволені заяви про відвід, з підстав відсутності в КУпАП норми про відвід судді. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги залишив приміщення суду. Справу розглянули без участі захисника та ОСОБА_1 , після того як захисник залишив приміщення суду, подав заяву про відвід на електрону адресу суду першої інстанції. Вказану заяву про відвід, яка була направлена на електрону адресу суду, не було вирішено.

В зв`язку з наведеним в судовому засіданні Сучковим О.С. були подані доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначалось, що під час розгляду справи в суді першої інстанції захисником ОСОБА_1 було заявлено відвід судді. Разом з тим суд першої інстанції відвід не розглянув та виніс постанову по суті справи неповноважним складом суду.

Тому зазначив, що за таких обставин оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню із поверненням матеріалів справи до суду першої інстанції для повторного розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду судом першої інстанції не дотримано загальних приписів здійснення правосуддя, що потягло за собою прийняття у справі про адміністративне правопорушення незаконного рішення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення дійсно не передбачає процесуальних норм, які передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Разом з тим, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

При цьому, відповідно до положень статей 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами передбаченого санкцією ст. 130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року).

У рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Під час розгляду питання про відвід суддям першої інстанції необхідно було застосувати аналогію закону, зокрема положення ст. 81 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 цієї норми закону, у разі з`явлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі з`явлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Таким чином, суд повинен був за аналогією закону, в порядку ст. 81 КПК України вирішити питання про відвід, а потім слухати справу про адміністративне правопорушення по суті.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, постанова про розгляд заяви Сучкова О.С. про відвід судді в матеріалах справи відсутня. Тобто доводи апелянта про те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою в цій частині знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи зазначені обставини, при нерозглянутій заяві апелянта про відвід судді, справа розглянута по суті і за результатами розгляду винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

За змістом статей 245,248 КУпАП одним із завдань в справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи та недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.

Відповідно до статті 293 КУпАП, якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

З огляду на те, що суддя Константінова Т.Є. при нерозглянутій заяві про відвід не мала права розглядати справу по суті, що фактично свідчить про винесення постанови незаконним складом суду, є слушними доводи Сучкова О.С. про незаконність оскаржуваної постанови суду, у зв`язку з чим постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на новий розгляд в суд першої інстанції, під час якого мають бути перевірені заявлені ОСОБА_1 підстави відводу судді.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сучкова О.С.підлягає частковому задоволенню. В іншій частині доводи апеляційної скарги не перевіряються з огляду на вищевикладене.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сучкова Олександра Сергійовича- задовольнити частково.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП направити на новий розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль