ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з участю секретаря судового засідання Костюченко М.В., особи, яка притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Терещенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 9 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 13.07.2021 о 04 годині 20 хвилин в м.Харкові по вул.Василя Стуса, 21 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Rogue державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний камінь, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України.

Крім того в цей же день о 04 годині 20хвилин в м.Харкові по вул.Василя Стуса,21 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Rogue державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП «ХОР ОНД» та на місці за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_1 транспортному засобу були спричинені механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення та відео з нагрудних камер працівників поліції не доводять факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. Письмові покази свідків лише свідчать про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, проте не є доказом саме керування транспортним засобом.

Посилається на допущення судом першої інстанції грубого порушення права на захист, яке полягало у відмові відкладення розгляду справи через неявку захисника, та відмові у реалізації права на подачі своїх доказів по справі.

Ставить питання про дослідження доказів,а саме відеозапису, зробленого на телефон одного із свідків та допит свідків, які безпосередньо перебували в автомобілі поруч ОСОБА_1 .

Посилається на відсутність довідки про належність транспортного засобу, яка повинна бути долучена працівниками поліції відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Терещенко В.В. на підтримку наведених доводів, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №191006 від 13.07.2021, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 13 липня 2021 року, останні підтвердили, що ОСОБА_1 13 липня 2021 року в їх присутності відмовився від проходження запропонованих оглядів у закладі охорони здоров`я КНП «ХОР ОНД» та на місці за допомогою газоаналізатора.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження запропонованих оглядів у закладі охорони здоров`я КНП «ХОР ОНД» та на місці за допомогою газоаналізатора у присутності двох свідків, від дачі пояснень відмовився, пояснив про те, що вживав алкогольні напої, проте за кермом автомобіля знаходився не він. При цьому, належним чином роз`яснено з боку працівника поліції ОСОБА_1 його процесуальні права, та наслідки такої відмови, доведено до відома зміст складеного протоколу.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які апелянтом не спростовані.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що він не керував транспортним засобом, зі свідками відпочивали в одній компанії, втрьох їхали за межі міста, ОСОБА_4 сиділа на передньому пасажирському сидінні, автомобілем керував ОСОБА_5 , він знаходився на задньому сидінні.

Зі змісту показань ОСОБА_1 допитаного у суді першої інстанції вбачається, останній повідомляв про те, що транспортним засобом не керував, виходив з водійської двері, оскільки передні пасажирські двері заклинило.

Разом з цим, показання ОСОБА_1 не узгоджуються з наявними у матеріалах справи поясненнями свідка ОСОБА_6 , відповідно до яких останній перебуваючи вдома почув шум схожий на удар автомобіля, та виглянувши у вікно побачив автомобіль сірого кольору, який з`їжджав з бордюри. Зупинившись, з місця водія вийшла особа одягнута в темно сіру футболку та шорти темного кольору. Потім вийшов пасажир, одягнутий у футболку червоного кольору, останньою вийшла дівчина.

На переконання суду, такі показання свідка ОСОБА_6 є логічними та змістовними, оскільки він переконливо повідомив про обставини вчиненого адміністративного правопорушення, його пояснення повністю узгоджуються із дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського в частині відповідності одягу описаному свідком одягу ОСОБА_7 , в якому він одягнутий на відео.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 за клопотанням сторони захисту, повідомив суду про те, що саме він перебував за кермом автомобіля Nissan Rogue, ОСОБА_8 перебувала на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 на пасажирському сидінні позаду. В результаті зіткнення передні пасажирські дверцята автомобіля були деформовані, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вийшов з лівої задньої двері, ОСОБА_8 з лівої передньої ( водійської).

Показання свідка ОСОБА_8 надані суду апеляційної інстанції є аналогічними показанням свідка ОСОБА_5 .

Апеляційний суд вважає, що розбіжності у показаннях вказаних свідків та ОСОБА_1 свідчить про неправдивість показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зважаючи на те, що останні наголошували, що ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні позаду. В результаті зіткнення передні пасажирські дверцята автомобіля були деформовані, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вийшов з лівої задньої двері.

Разом з цим, апеляційний суд ставиться критично до показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, дані свідки є знайомими ОСОБА_1 та разом їхали із святкування за межі міста, та зацікавлені в тому, щоб останній не поніс адміністративного покарання.

Як убачається із матеріалів провадження, за клопотанням ОСОБА_1 суд першої інстанції відклав розгляд справи на іншу дату саме для надання часу у реалізації своїх прав, у тому числі забезпечення участі адвоката.

З матеріалів справи не видно, що ОСОБА_1 заявляв в судовому засіданні клопотання про призначення йому захисника, про що він зазначає в апеляційній скарзі, що спростовує доводи його апеляційної скарги про порушення його права на захист.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про відсутність довідки про належність транспортного засобу, яка повинна бути долучена працівниками поліції, не спростовує та не впливає на висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є помилковим виходячи з наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зі змісту вказаної норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння- порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо спричинення механічних ушкоджень будь-якого майна внаслідок наїзду ОСОБА_1 автомобілем безпосередньо після цієї події із зазначенням виду майна та характеру пошкоджень на ньому.

Органом Національної поліції не надано жодних доказів про спричинення механічних ушкоджень майну, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Відповідно об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у даному випадку відсутня.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов переконання, що постанова судді Московського районного суду м.Харкова від 9 вересня 2021 року підлягає зміні в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 9 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко