СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6024/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 , потерпілого - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Боруха С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 501728 від 14.07.2023 р., 22.05.2023 р. о 09:35 у м. Києві на просп. Л. Курбаса, 2-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Kia Forte, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на ОСОБА_2 , який управляв самокатом, що призвело до його падіння та механічних пошкоджень самоката, чим порушив вимоги пп. «б» п. 2.3 та п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 501729 від 14.07.2023 р., 22.05.2023 р. о 09:35 у м. Києві на просп. Л. Курбаса, 2-Б, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Kia Forte, д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_2 , що рухався на самокаті, та не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги пп. «а» та пп. «д» п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 22.05.2023 р. зранку їхав у м. Києві по просп. Л. Курбаса, 2-Б, та помітив самокат, який рухався попереду в крайній правій смузі. Водій самокат рухався не рівно, оскільки об`їжджав стоки для води, тому він перестроївся в сусідню смугу руху, щоб уникнути з останнім зіткнення. Коли він проїхав самокат, то побачив в заднє дзеркало, що водій самоката впав та біля нього зупинився якийсь автомобіль, тому він вирішив поїхати далі по справам. Також зауважив, що не причетний до обставин, викладених у протоколі серії ААД № 501728 від 14.07.2023 р. та вважає, що водій самоката впав через те, що не впорався з керуванням при об`їзді стоків для води. Також надав для приєднання до матеріалів справи фото роздруківки місцевості, де сталось ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що рухався на самокаті максимально близько до бордюру, автомобіль чорного кольору зачепив його з лівої сторони, внаслідок чого він впав. При цьому зазначив, що водія, марку автомобіля та номерний знак не бачив.

В судовому засіданні представник потерпілого надав для долучення до матеріалів справи фото роздруківки пошкоджень самоката та копію чеку вартості електросамоката, також просив ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 22.05.2023 р. рухався на своєму автомобілі у м. Києві по просп. Л. Курбаса у другій смузі руху та бачив, що у крайній правій смузі руху приблизно 50 см від бордюру їхав хлопець на електросамокаті, останній їхав рівно. Також побачив, що позаду електросамокату рухався чорний автомобіль на швидкості вищій, ніж їхав потік автомобілів, перші букви номерного знака чорного автомобіля «АН», та водій вказаного автомобіля порівнявся з електросамокатом, після цього водій електросамоката перелетів через кермо та впав на газон. Водій чорного автомобіля поїхав далі, а він зупинився та надав невідкладну медичну допомогою водію електросамоката.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 та доводи його представника, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пп. «б» п. 2.3, пп. «а» та пп. «д» п. 2.10, п. 13.1 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Під час розгляду справи судом повно та всебічно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 501728 та № 501729 від 14.07.2023 р.;

- письмові пояснення від 14.07.2023 р. ОСОБА_1 ;

- зобов`язання від 13.07.2023 р. ОСОБА_1 ;

- довідка від 24.05.2023 р. про результати перевірки повідомлення факту ДТП по просп. Л. Курбаса, 2-Б в м. Києві;

- рапорти від 22.05.2023 р. оперативного чергового Святошинського УП ГУНП у м. Києві, з яких вбачається, зокрема, що 22.05.2023 р. об 11:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.05.2023 р. о 10:33 за адресою: м. Київ, просп. Леся Курбаса, буд. 1-А, їхав на самокаті ОСОБА_2 , якого підрізало авто;

- рапорт від 22.05.2023 р. інспектора УПП у м. Києві, згідно якого, ОСОБА_2 рухався по проїзній частині дороги праворуч на елекстросамокаті, далі він не пам`ятає, що трапилося, отямився лежачи на землі. Водій на ім`я ОСОБА_4 був свідком події та повідомив, що автомобіль чорного кольору здійснив зіткнення з потерпілим та поїхав з місця події. Встановлено, що до даного ДТП може бути причетний транспортний засіб Kia Forte, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.2023 р.;

- схема пригоди;

- зберігальна розписка ОСОБА_5 ;

- копія консультативного заключення щодо ОСОБА_2 ;

- реєстраційна картка транспортного засобу;

- відеозаписи, які містяться на компакт-диску;

- фото роздруківки.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 р., п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підтверджень пояснень ОСОБА_1 , зокрема, що ОСОБА_2 на самокаті рухався не рівно, оскільки об`їжджав стоки для води та впав через те, що не впорався з керуванням, в судовому засіданні не здобуто та ці пояснення спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

При цьому суд звертає увагу, що протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 501728 та № 501729 від 14.07.2023 р., протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.2023 р., схема пригоди, рапорти працівників поліції, пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які були надані у судовому засіданні, узгоджуються між собою, логічно доповнюють один одного та не суперечать один одному, а тому, на думку суду, є правдивими та об`єктивними.

Ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд приходить до висновку про накладення на нього стягнення: за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850,00 грн.) та за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400,00 грн.), та зважаючи на вимоги ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400,00 грн.).

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 27, 33, 40-1, 122-4, 124, 221, 245, 247, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Святошинський районний суд міста Києва ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець