Код суду 233 № 233/120/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А., за участю секретаря судового засідання Колеснікової М.М., особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції № 2 Краматорського РУ поліції ГУНП в Донецькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`ясненні права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 25 грудня 2022 року о 01 годині 15 хвилин на автошляху Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь 32 км + 100 метрів водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI GALLOPER номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або продути Alcotest 6810 відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені в протоколі. Зазначив, що огляд на стан сп`яніня проходив у відділі поліції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР вказує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

За приписами ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частина 5 статті 266 КУпАП передбачає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надані наступні докази які досліджені в судовому засіданні:

- інформація викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 448649 від 25 грудня 2022 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого о 01 годині 15 хвилин 25 грудня 2022 року на ім`я ОСОБА_1 ;

- інформацію від начальника ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Віталія Хіврича відповідно до якої ОСОБА_1 зупинено на блок пості Костянтинівка-Дружківка за адресою автошлях Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь на 32 км + 100 біля стели на в`їзд до с. Олексіївка-Дружківка. Відповідно до наказу № 27 від 05.01.2022 вказана ділянка відноситься до обслуговування ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

- відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В приміщенні кабінету працівник поліції надає йому можливість продути мундштук. Сєдов продуває, але недостатньою кількістю та технічний прилад не спрацьовує. В подальшому водій відмовляється проходити огляд. На відео ОСОБА_2 зазначає про те, що відсутні докази керування саме ним транспортним засобом.

Згідно з довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 448649 від 25 грудня 2022 р. посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.08.21 на ім`я ОСОБА_1 , видане ТСЦ 4444 - вилучено.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Надаючи оцінку відео файлам долученим до матеріалів справи як доказу, суддя враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачено «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року)

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо цієї особи.

Зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Разом з цим до матеріалів додано відеофайл при перегляді якого суддею встановлено, що запис проводиться в приміщенні відділення поліції, співробітник поліції пропонує чоловіку пройти огляд на стан сп`яніння, останній здійснює продуття, але технічний засіб не показує результат, продути з більшою кількістю повітря водій відмовляється, що свідчить про відмову від проходження огляду.

Проаналізувавши долучений до матеріалів справи відеозапис суддя приходить до висновку, що в порушення вимог Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння та в подальшому відмова від його проходження проходить у відділі поліції за адресою м. Костянтинівка, вул. Злагоди, 2, в той час як ОСОБА_1 зупинено на блок пості на в`їзді до населеного пункту Олексіїво-Дружківка, тобто не на місці зупинки. Вищенаведене підтверджує неправомірність дій поліцейських, а тому докази зібрані з порушенням вимог КУпАП не є допустимими.

Із викладеного слідує, що докази вчинення правопорушення містять суперечності та поза розумним сумнівом не можуть бути враховані, оскільки згідно ст. 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вищевказаних обставин, суддя не знаходить підстав для визнання даних відеозаписів події допустимими доказами.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Суд вважає необхідним звернути увагу на правові висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Яременко проти України», де зазначено наступне:

«…Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (рішення "Хан проти Сполученого Королівства" і "Аллан проти Сполученого Королівства"). При цьому має бути врахована якість таких доказів і, зокрема те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності…».

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, в справі відсутні допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя