№ 3/755/6139/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 532005, ОСОБА_1 , 24 серпня 2023 року, о 08 годині 25 хвилин, у м. Києві, по пр-ту Броварському, 32-А, повторно протягом року керував транспортним засобом «Mudan MD 1043», д/н НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке мотивував тим, що 24.08.2023 року, о 08 годині 25 хвилин, він взагалі не керував автомобілем «Mudan MD 1043», д/н НОМЕР_1 та не був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. За кермом вказаного транспортного засобу знаходився його колега по роботі ОСОБА_2 , який після зупинки його працівниками патрульної поліції надав замість свого посвідчення водія, його посвідчення водія, яке знаходилося у салоні автомобіля, оскільки автомобіль є службовим транспортним засобом і ним він також інколи користується, та представився ОСОБА_1 , і даний факт підтверджується долученим до матеріалів відеозаписом, зокрема, з відеозапису чітко вбачається, що на ньому зображена інша особа, а саме ОСОБА_2 . Таким чином, працівники поліції не вжили заходів для належного встановлення особи правопорушника та незаконно і безпідставно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 24.08.2023 року, о 08 годині 25 хвилин, за кермом автомобіля «Mudan MD 1043», д/н НОМЕР_1 , дійсно перебував не ОСОБА_1 , а безпосередньо він, останній навіть у ньому не знаходився. Далі, його зупинили працівники патрульної поліції та попросили пред`явити документи, що він і зробив, однак, з метою уникнення адміністративної відповідальності, пред`явив не своє посвідчення водія, а ОСОБА_1 , яке знаходилося у салоні автомобіля, який є службовим транспортним засобом і ним також інколи користується ОСОБА_1 , та представився як ОСОБА_1 . Після перевірки документів, працівник зазначили йому, що він керує транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, а тому, буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, що й було зроблено.

Крім того, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , було переглянуто відеозапис, що був долучений до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 532005, його було складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як пояснили у судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 , 24.08.2023 року, о 08 годині 25 хвилин, за кермом автомобіля «Mudan MD 1043», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 взагалі не перебував, а знаходився його колега по роботі ОСОБА_2 (свідок), який пред`явив працівникам патрульної поліції посвідчення водія не своє, а ОСОБА_1 , зокрема, також ним представився, а тому, саме на останнього й було складено протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.121 КУпАП.

Надані ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 пояснення підтверджуються відеозаписом, долученого до матеріалів справи, який було переглянуто у судовому засіданні. Зокрема, з відеозапису чітко вбачається, що на ньому зображено не особу ОСОБА_1 , а свідка ОСОБА_2 .

Крім того, у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 надано копію документу, що посвідчує його особу (паспорт), з якого також вбачається, що на вищевказаному відеозапису зображено саме його, а не ОСОБА_1 , тобто, все наведене ще раз вказує на те, що працівниками поліції не було належним чином встановлено особу правопорушника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Таким чином, все вищенаведене спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не спростовує пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , надані останніми у судовому засіданні.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: