Справа № 932/441/23
провадження № 3/932/326/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року в м. Дніпро суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сікора О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого керівником ТОВ «АЛТУНТОП УКРАЇНА», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

10 січня 2023 року в провадження суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2022 року № 21900/04-36-04-07/44731575 (далі також протокол), відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 будучи керівником ТОВ «АЛТУНТОП УКРАЇНА», вчинив правопорушення з питання несвоєчасного подання / неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2022 року (від 07 вересня 2022 року № ) граничний термін сплати 07 вересня 2022 року (станом на 08 листопада 2022 року заборгованість по даній уточнюючій декларації склала 83623 грн), що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п.п. 16.1.4 п. 16.1 статті 16, п.57.1 статті 57 Кодексу, що підтверджено інформаційною довідкою з питання дотримання строків подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість № 19197/04-36-04-07/39102756 від 08 листопада 2022 року, частина перша статті 163-2 КУпАП.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано:

довідку з питання неподання ТОВ «АЛТУНТОП УКРАЇНА» платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) від 28 жовтня 2022 року;

корінець повідомлення від 28 жовтня 2022 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення судового засідання подано не було. Наведене, враховуючи вимоги частини першої статті 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З наявних в розпорядженні суду матеріалів справи вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, а отже подальший розгляд справи в суді.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що останньою не було подано до суду жодних клопотань, заяв, заперечень тощо. Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 163-2 КУпАП викладена наступним чином: неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Тобто, адміністративна відповідальність особи настає, окремо за:

неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів);

несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

За своїм логічним змістом посадова особа не може одночасно відповідати за неподання та за несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Правова природа та призначення протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що він будучи процесуальним джерелом доказів, одночасно є документом у якому уповноважена службова особа висуває обвинувачення, яке підлягає доведенню перед судом.

При цьому, формулювання обвинувачення має містити істотні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені інкримінованою статтею КУпАП, які умовно поділяються на: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, до яких може бути віднесено як неподання так і несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

З огляду на вищевикладене, формулювання правопорушення повинно містити саме ті обставини, які на думку уповноваженої особи, яка його формулює, свідчать про вчинення особою саме конкретного адміністративно правопорушення та виключають інше. Такий підхід забезпечує особі право на захист, оскільки надає їй можливість визнавати або заперечувати обставини, які мають значення для справи.

Формулювання правопорушення викладене у вищевказаному протоколі свідчить про те, що особі вміняється одночасно два склади правопорушення, за які вона не може бути одночасно притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких умов притягнення до адміністративної відповідальності особи можливе лише після корегування формулювання правопорушення під фактичні обставини встановлені судом, що є неприпустимим, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе повноваження сторони обвинувачення порушуючи вимоги щодо незалежності суду та його неупередженості.

Такі дії суду призведуть до порушення вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Вказані висновки викладені Європейським судом справедливості у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), які у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до застосування.

Отже, зважаючи на те, що формулювання правопорушення викладене у спосіб, що виключає можливість встановлення обставин, що підлягають доведенню для кваліфікації дій особи та вказані недоліки не можуть бути усунуті при судовому розгляді, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: _______________ О.О. Сікора