"08" листопада 2023 р. Справа № 363/4731/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484362 від 21.08.2023 року вбачається, що 21 серпня 2023 року о 22 год. 07 хв. у с. Нові Петрівці Київської області, вул. Свято-Покровська, буд. 7, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду позитивний, встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,28 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Судовий розгляд по справі призначався тричі: 14.09.2023 року о 10 год. 50 хв., 12.10.2023 року о 15 год. 00 хв., 08.11.2023 року о 10 год. 00 хв.

У судові засідання від 14.09.2023 року та від 12.10.2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з`явилася. Будучи повідомленим про його права та обов`язки, ОСОБА_1 висловив заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надав наступні пояснення.

21.08.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , ближче до вечора їхав з бази відпочинку, що розташована в смт. Димер Київської області, разом зі своїми знайомими до м. Києва. Коли він - ОСОБА_1 вже рухався у напрямку м. Київ, у с. Нові Петрівці Київської області, поблизу блок-посту, у крайній лівій смузі дорожнього руху паралельно їхав службовий автомобіль працівників поліції. У подальшому працівником поліції з вказаного автомобіля за допомогою жезла було подано вимогу щодо здійснення зупинки транспортного засобу за узбіччі. На виконання вимоги працівника поліції ОСОБА_1 зупинив автомобіль марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після цього до автомобіля підійшли працівники поліції, попрохали вийти з автомобіля, на що ОСОБА_1 разом з іншими людьми, які перебували у його автомобілі, вийшли. Як пояснив ОСОБА_1 , працівники поліції не пояснили причину зупинки транспортного засобу, зазначивши про необхідність здійснення перевірки документів.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , у процесі спілкування з працівниками поліції останні зазначили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 заперечив працівникам поліції, зазначивши, що не вживав алкоголю перед тим, як сісти за кермо автомобіля. У зв`язку з виявленням працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. Однак, оскільки ОСОБА_1 був впевнений у тому, що він не вживав алкогольних напоїв перед тим, як сісти за кермо автомобіля, оскільки була оголошена повітряна тривога, час близився до настання комендантської години, а йому потрібно було ще з м. Києва повертатися до с. Нові Петрівці Київської області, то ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, а не в лікарні.

За результатами проходження огляду, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , спеціальний технічний засіб показав 0,28 проміле, з чим ОСОБА_1 був не згодний, оскільки не вживав алкогольних напоїв. На додаток до цього ОСОБА_1 вказав, що працівниками поліції після проведення огляду на стан сп`яніння було ознайомлено його з результатами огляду, показано показники спеціального приладу, однак не було надано на ознайомлення чек тесту, складеного за результатами проведення огляду. Після оголошення результатів огляду працівники поліції зазначили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом та актом огляду дійсно він ознайомлювався, підписував, підписи стоять його, однак на місці складання матеріалів працівники поліції дали йому на підпис пусті бланки цих документів, тобто ОСОБА_1 підписував порожній протокол та акт огляду, що свідчить про внесення до них змін після підписання. ОСОБА_1 пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу він безпосередньо не заперечував результати огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, оскільки думав, що вже немає можливості поїхати до медичного закладу для повторного проходження огляду.

На кінець, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що після складання всіх матеріалів працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, а дозволили їхати далі, що він і зробив.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 у судовому засіданні, не заперечуючи факту керування транспортним засобом, заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання призначеного на 08.11.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду особисто під розписку під час засідання від 12.10.2023 року, а також шляхом направлення SMS-повідомлення на його номер телефону, що був особисто ним вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від нього не надходило.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду не подав, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належать до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

У судове засідання 12.10.2023 року викликався та з`явився свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, будучи повідомленим про його права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеним під присягу, надав показання наступного змісту.

21.08.2023 року близько о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 , повертаючись додому, був запрошений працівниками поліції в якості свідка процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У присутності ОСОБА_2 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду був позитивний, показники приладу він бачив особисто, стан алкогольного сп`яніння був 0,28 проміле. У судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що не пам`ятає чи заперечував ОСОБА_1 щодо результатів проведеного огляду, а також чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі.

На додаток до цього ОСОБА_2 повідомив, що ним особисто підписувався як протокол про адміністративне правопорушення, так і акт огляду з письмовими поясненнями. Коли ОСОБА_2 підписував вказані документи, то всі графи в них були всі заповнені. Однак чи був підпис ОСОБА_1 на той момент в цих документах, ОСОБА_2 не пам`ятає.

У судове засідання також викликався свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання вказаний свідок не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.

У судове засідання також викликалися та з`явилися працівники поліції, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції Сопіженко Андрій Миколайович та поліцейський ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції Догойда Андрій Вікторович, які надали пояснення наступного змісту.

21.08.2023 року близько о 22 год. 00 хв., перебуваючи під час виконання службових повноважень у складі автопатруля, працівниками поліції у с. Нові Петрівці на вул. Свято-Покровська, 7, перед блок-постом, було зупинено автомобіль Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як пояснили працівники поліції, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпроти підтвердив цей факт, зазначивши, що підвозив знайомих людей з бази відпочинку, що розташована у Київській області до м. Київ. Під час перевірки документів працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. У зв`язку з цим у присутності двох свідків працівники поліції запропонували ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що він дуже сильно поспішає, тому погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,28 проміле. У подальшому, як пояснили працівники поліції, ОСОБА_1 не заперечував ані щодо дій працівників поліції, ані щодо результатів проведеного огляду, в нього були відсутні будь-які зауваження щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння. Оскільки водій не висловлював жодних заперечень щодо результатів проведеного огляду, то працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 адміністративний матеріал, з яким було його ознайомлено. ОСОБА_1 особисто та добровільно ознайомився зі складеним матеріалом, поставив підписи, після чого був відсторонений від керування транспортним засобом.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484362 від 21.08.2023 року судом встановлено, що складовою частиною пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення є здійснення ним 21.08.2023 року о 22 год. 00 хв. у с. Нові Петрівці Київської області по вул. Свято-Покровська, 7, керування автомобілем марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 не заперечував вказаного факту, а навпроти підтвердив, що відомості протоколу про адміністративне правопорушення є достовірними, відповідають об`єктивній дійсності. Тобто, ОСОБА_1 ані під час опитування у судовому засіданні, ані під час написання письмових пояснень (а.с. 16-17) не заперечував факту здійснення ним 21.08.2023 року о 22 год. 00 хв. у с. Нові Петрівці Київської області по вул. Свято-Покровська, 7, керування автомобілем марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що дійсно керував вказаним автомобілем у вказаний час, оскільки віз своїх знайомих з бази відпочинку, що розташована у смт. Димер Київської області, до м. Києва, у ході чого був зупинений працівниками поліції.

Опитані у судовому засіданні працівники поліції також підтвердили, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , та виконував технічні функції керування транспортним засобом.

При дослідженні наявного у матеріалах справи CD-R диску (а.с. 13) судом встановлено наявність на ньому файлу з відеозаписом під назвою «VID29F-00-0012» тривалістю 04 хв. 14 сек. З аналізу вказаного відеозапису встановлено, що він зроблений на нагрудну камеру працівників поліції, обставини та події, зафіксовані на відеозаписі, датуються 21.08.2023 року, а сам відеозапис утворює логічну, послідовну та хронологічну картину обставин і подій вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу при дослідженні вказаного відеозапису судом встановлено, що 21.08.2023 року близько о 22 год. 00 хв. у с. Нові Петрівці Київської області на вул. Свято-Покровська, перед блок-постом працівниками поліції було зупинено автомобіль Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 . Керування вказаним автомобілем, як видно з відеозапису, здійснювалося ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не тільки підтвердив власні анкетні відомості, але і підтвердив факт керування вказаним автомобілем, зазначивши, що їхав з бази відпочинку, яка розташована у Київській області, до м. Києва і підвозив знайомих додому.

Таким чином, на вказаному відеозаписі, зробленому працівниками поліції, також підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки визнав і підтвердив його, зважаючи на те, що учасниками судового провадження не заперечувався та не оспорювався вказаний факт, зважаючи на те, що цей факт узгоджується та підтверджується з іншими матеріалами справи, то суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , 21.08.2023 року о 22 год. 00 хв. у с. Нові Петрівці Київської області є доведеним.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

З пояснень ОСОБА_1 та опитаних у судовому засіданні працівників поліції судом встановлено, що після зупинки автомобіля марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у останнього було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота.

При цьому допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив, що на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомляли про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота. Однак при цьому, як встановлено з показань свідка ОСОБА_2 , сам ОСОБА_1 не заперечував працівникам поліції з приводу наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що запах алкоголю з порожнини рота є ознакою стану алкогольного сп`яніння, що передбачена положеннями п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 та дає працівникам поліції правомірні підстави для проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

При дослідженні наявного у матеріалах справи відеозапису «VID29F-00-0012» тривалістю 04 хв. 14 сек. судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_1 щодо наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 висловив заперечення лише щодо почервоніння очей, вказавши, що ці обставини зумовлені особливостями його роботи.

Крім того, як видно з відеозапису, під час роз`яснення присутнім на місці зупинки транспортного засобу підстав для проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 особисто підтвердив факт вживання алкоголю за дві години до моменту зупинки транспортного засобу. При цьому з відеозапису не вбачається, щоб ОСОБА_1 заперечував проти достовірності цієї інформації.

У подальшому, як слідує з вказаного відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній добровільно погодився, зазначивши, що бажає пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Перед проведенням огляду працівниками поліції надано ОСОБА_1 запакований мундштук, забезпечено можливість перевірити цілісність його упакування. ОСОБА_1 особисто розпакував трубку приладу, передав її працівникам поліції та підтвердив бажання проходити огляд на стан сп`яніння. Після цього, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції було проведено контрольний забір повітря, який показав відсутність всередині приладу та мундштуку парів алкоголю. Після цього ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,28 проміле.

З відеозапису безпосередньо вбачається, що показники проведеного результату шляхом демонстрації екрану спеціального технічного засобу були представлені всім присутнім на місці зупинки транспортного засобу, у тому числі самому ОСОБА_1 . Однак після оголошення результатів та озвучення допустимої норми ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень, зауважень як щодо проведеного огляду, так і щодо його результатів. З відеозапису видно, що ОСОБА_1 після оголошення результатів огляду мовчки стояв на місці. У цей же час невідома жінка, присутня на місці зупинки транспортного засобу, почала благати працівників поліції відпустити ОСОБА_1 через несуттєве перевищення допустимої норми та одночасно з цим зазначила, що дійсно ОСОБА_1 пару годин назад випив бокал пива.

Таким чином, на місці зупинки транспортного засобу, безпосередньо після оголошення результатів огляду, так і в подальшому під час складання матеріалів справи, ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень чи своєї незгоди з результатами проведеного огляду.

На основі цього суд також звертає увагу, що з аналізу дослідженого відеозапису та складених матеріалів справи не вбачається, щоб ОСОБА_1 своєю поведінкою, висловлюваннями чи будь-яким іншим чином не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим працівники поліції були б зобов`язані доставити його до медичного закладу. Навпроти, після проведення огляду ОСОБА_1 ознайомився з його результатами, підписав як протокол про адміністративне правопорушення, так і акт огляду на стан сп`яніння, поставивши підпис у графі згоди з результатами проведеного огляду (а.с. 3).

Відсутність підпису ОСОБА_1 на чеку тесту не свідчить про його незгоду з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, так само як і наявність підпису особи на вказаному документі з категоричною однозначністю не свідчить про її згоду з результатами проведеного огляду. Зазначені обставини оцінюються судом у сукупності, зокрема, з урахуванням поведінки водія на місці зупинки транспортного засобу після проведення огляду. Натомість ані поведінка ОСОБА_1 , ані супутні обставини, що зафіксовані на відеозаписі, не дають жодних підстав вважати, що у ОСОБА_1 були будь-які заперечення щодо результатів огляду на місці зупинки транспортного засобу. Тим більше у судовому засіданні ОСОБА_1 сам підтвердив, що відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки поспішав і наближалася комендантська година.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

У зв`язку з цим суд вважає за доцільне зазначити, що сукупність досліджених у судовому засіданні належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів дають можливість зробити категоричний висновок щодо доведеності поза розумним сумнівом того факту, що 21.08.2023 року близько о 22 год. 00 хв. у с. Нові Петрівці Київської області ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, розумним, послідовним, таким, що логічно узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а також таким, що безумовно та беззаперечно підтверджується наданою сукупністю належних, достовірних, допустимих доказів, які виключають будь-який обґрунтований сумнів та інші версії розвитку подій, логічно пояснюють висунуте обвинувачення.

У кінцевому підсумку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484362 від 21.08.2023 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт керування автомобілем, факт добровільної згоди пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позитивний результат огляду 0,28 проміле, а також свою відмову від проходження огляду у медичному закладі;

- показаннями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається дотримання працівниками поліції встановленого законодавством порядку проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його добровільна згода пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, позитивний результат огляду на стан сп`яніння, відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень проти результатів проведеного огляду;

- чеком тесту № 342 від 21.08.2023 року, проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,28 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,28 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він висловлює свою згоду з результатами проведеного огляду;

- відомостями з Єдиного реєстру МВС, з яких вбачається наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас