Справа № 626/1780/23
Провадження № 3/626/417/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2023 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., за участю секретаря Зінченко Л.В., прокурора Бобрицького В.А., особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Штець В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , обіймає посаду секретаря Красноградської міської ради, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2023 року оперуповноваженим 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Димитрієвим Олегом Андрійовичем складено протоколу №460 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи депутатом Красноградської міської ради, обіймаючи посаду секретаря Красноградської міської ради, являючись згідно з п. п. б, в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, 25.11.2021 не повідомила на засіданні сесії Красноградської міської ради у встановленому цим Законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед розглядом питання та прийняттям рішення про преміювання Красноградського міського голови ОСОБА_2 , перебуваючи у її прямому підпорядкуванні. Таким чином ОСОБА_1 не виконала вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28, ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1727 КУпАП.

Крім того, 22 червня 2023 року оперуповноваженим 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Димитрієвим Олегом Андрійовичем складено протоколу №461 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи депутатом Красноградської міської ради, обіймаючи посаду секретаря Красноградеької міської ради, являючись згідно з п. п. б, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VI1 суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, 25.11.2021 в умовах реального конфлікту інтересів вчинила дії, а саме 25.11.2021 взяла участь на засіданні сесії Красноградської міської ради у розгляді питання та прийнятті рішення про преміювання Красноградського міського голови ОСОБА_2 , перебуваючи у її прямому підпорядкуванні, проголосувала «за». Таким чином ОСОБА_1 не виконала вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28, ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 1727 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень не визнала та пояснила, що є депутатом Красноградської міської ради та перебуває на посаді секретаря цієї міської ради. 11 листопада 2021 року Красноградський міський голова ОСОБА_3 видала розпорядження за №344 «Про скликання XXVI сесії Красноградської міської ради VIII скликання». Пунктом 41 цього розпорядження було питання, що вносилося на розгляд ради «Про преміювання міського голови з нагоди професійного свята - Дня місцевого самоврядування».

Коли ОСОБА_1 стало відомо про це, вбачаючи в своїх діях потенційний конфлікт інтересів, вона повідомила міського голову про виникнення такого конфлікту письмово, а також довела це до відома депутатів Красноградської міської ради на засіданні постійної комісії міської ради, робота якої є складовою частиною пленарного засідання сесії Красноградської міської ради. Запис про це внесено до протоколу постійної комісії Красноградської міської ради з питань законності, правопорядку, місцевого самоврядування, депутатської діяльності, етики та регламенту. Засідання комісії відбулося 16 листопада 2021 року.

Під час пленарного засідання ради 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 взяла участь в голосуванні зазначеного питання відповідно до статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розуміючи, що депутати міської ради: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не братимуть участь в обговоренні зазначеного питання та не голосуватимуть за нього, при наявності на пленарному засіданні ради 18 депутатів міської ради, з яких троє на засіданні постійних комісій висловили в усній формі свою позицію щодо голосування, враховуючи заяву депутата Красноградської міської ради ОСОБА_7 , яка заявила про виникнення конфлікту інтересів під час розгляду даного питання, не участь ОСОБА_1 в голосуванні призвела б до проблем з повноваженням відповідної ради.

Як зазначає ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» нею були вжиті відповідні заходи щодо недопущення виникнення потенційного конфлікту інтересів.

Крім того, відповідно до статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що особа не повинна приймати рішення та не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів, так як це був потенційний конфлікт інтересів, вона взяла участь в голосуванні.

Пункт 7 статті 28 зазначеного Закону говорить про те, що Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, направлені на виконання функцій держави мають передбачати Порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони врегульовують. До сьогодні такий Порядок не розроблено, тож правові підстави врегулювання конфлікту інтересів чітко не сформовані. Роз`яснення Національного агентства боротьби з корупцією (НАЗК) з`явилося лише через рік, у жовтні 2022 року.

Стосовно прямого підпорядкування ОСОБА_1 , як секретаря Красноградської міської ради міському голові, вона зазначила, що відповідно до стаття 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар ради підзвітний раді, відповідальний перед нею. Виходячи з цього, ОСОБА_1 , як секретар міської ради, щорічно звітує перед депутатами Красноградської міської ради про свою роботу за звітний період, і саме рада визнає її діяльність на цій посаді такою, яка відповідає вимогам чинного законодавства про місцеве самоврядування та інтересам виборців. Саме рада приймає рішення (таємним голосуванням) про її обрання на посаду, а вже потім міський голова, відповідно до рішення ради, призначає її на робочу.

Як зазначила ОСОБА_1 , її премія у відсотковому співвідношенні нічим не відрізнялася від преміювання інших посадових осіб Красноградської міської ради, депутатів міської ради, які також взяли участь в голосуванні. Ніяких нарікань, зауважень, дисциплінарних стягнень щодо її роботи за вказаний період на адресу міського голови, чи депутатів міської ради не надійшло. Працюючи на посаді секретаря Красноградської міської ради протягом IV, V, VII, VIII скликань завжди знала і розуміла, що преміювання призначається за відповідні результати роботи на цій посаді, а не за голосування на пленарному засіданні за преміювання міського голови.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Штець В.М., у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Прокурор Красноградської окружної прокуратури Бобрицький В.А. у судовому засіданні підтримав протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даними протоколами за обставини яких зазначені у відповідних протоколах, просив визнати останню винуватою у їх вчиненні та притягнути до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувавши доводи захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Так, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 22 червня 2023 року №460, № 461, оперуповноважений 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітан поліції Димитрієв Олег Андрійович стверджує, що ОСОБА_1 , будучи секретарем Красноградської міської ради Харківської області та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 та п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», 25.11.2021 року не повідомила на засіданні сесії Красноградської міської ради у встановленому цим Законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед розглядом питання та прийняттям рішення про преміювання Красноградського міського голови ОСОБА_2 та взяла участь на засіданні сесії Красноградської міської ради у розгляді питання та прийнятті рішення про преміювання Красноградського міського голови ОСОБА_2 , перебуваючи у прямому підпорядкуванні у Красноградського міського голови ОСОБА_2 , чим, на думку оперуповноваженого 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітана поліції, вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшість депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Диспозиції частин 1, 2 ст.172-7 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції», про порушення вимог якої секретарем Красноградської міської ради ОСОБА_1 зазначено у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає лише за умови наявності саме реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень саме в умовах реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково - правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Аналогічне визначення понять «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією».

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Судом встановлено, що рішенням Красноградської міської ради №2-VIII від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 набула повноважень депутата Красноградської міської ради. Рішенням Красноградської міської ради №6-VIII від 14 грудня 2020 року «Про обрання секретаря Красноградської міської ради» вирішено: обрати на посаду секретаря Красноградської міської ради на строк повноважень Красноградської міської ради Красноградського району Харківської області ОСОБА_1 , депутата Красноградської міської ради Красноградського району Харківської області.

Згідно ч.1 ст.50 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Так, рішенням Красноградської міської ради №1749/VІІІ від 25 листопада 2021 року «Про преміювання міського голови» вирішено, здійснити преміювання міського голови з нагоди державного свята Дня місцевого самоврядування в розмірі середньомісячної заробітної плати, в межах економії фонду оплати праці.

Як вбачається з протоколу поіменного голосування рішення Красноградської міської ради від 25 листопада 2021 року № 1749 «Про преміювання міського голови», секретар (депутат) Красноградської міської ради ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні та проголосував «за» прийняття вказаного рішення.

Згідно копії повідомлення про потенційний конфлікт інтересів ОСОБА_1 . Красноградському міському голові ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до статті 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» про виникнення у неї, як депутата Красноградської міської ради потенційного конфлікту інтересів при розгляді питання «Про преміювання міського голови». На підставі ч.2 ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», розуміючи, що у випадку коли її участь у розгляді питання може призвести до втрати повноваження сесії Красноградської міської ради, вона повинна взяти участь у голосуванні не дивлячись на виникнення конфлікту інтересів.

У протоколі поіменного голосування щодо рішення Красноградської міської ради №1749/VІІІ від 25 листопада 2021 року «Про преміювання міського голови» про преміювання міського голови, відсутні відомості щодо повідомлення секретарем (депутатом) Красноградської міської ради ОСОБА_1 про наявність у неї реального конфлікту інтересів при прийнятті участі в обговоренні, голосуванні та прийнятті за ним рішень.

Під час пленарного засідання ради 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 взяла участь в голосуванні зазначеного питання відповідно до статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розуміючи, що депутати міської ради: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не братимуть участь в обговоренні зазначеного питання та не голосуватимуть за нього, при наявності на пленарному засіданні ради 18 депутатів міської ради, з яких троє на засіданні постійних комісій висловили в усній формі свою позицію щодо голосування, враховуючи заяву депутата Красноградської міської ради ОСОБА_7 , яка заявила про виникнення конфлікту інтересів під час розгляду даного питання, не участь ОСОБА_1 в голосуванні призвела б до проблем з повноваженням відповідної ради.

Як вбачається з вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, оперуповноважений 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_8 обґрунтовуючи наявність у ОСОБА_1 під час позитивного голосування за вищевказане рішення приватного інтересу, зазначив: «під час участі 25.11.2021 року у розгляді питання щодо преміювання міського голови з нагоди державного свята Дня місцевого самоврядування в розмірі середньомісячної заробітної плати та прийнятті відповідного рішення на сесії Красноградської міської ради у ОСОБА_1 виник приватний інтерес, оскільки вона, як підпорядкований працівник, схильна діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення щодо преміювання на користь Красноградського міського голови, ОСОБА_1 може розраховувати на лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення з боку міського голови, який підписує розпорядження про преміювання працівників апарату Красноградської міської ради, у тому числі секретарю Красноградської міської ради ОСОБА_1 . В свою чергу, міський голова прагнутиме піддячити підлеглому працівнику, який задовольнив його приватний інтерес шляхом збереження попереднього розміру премії, надбавки або підвищення їх розміру секретарю міської ради, який взяв участь у прийнятті позитивного рішення про визначення розміру премії міському голові.»

Однак, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оперуповноваженим 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Димитрієвим Олегом Андрійовичем аналіз відносин та зв`язків між секретарем Красноградської міської ради ОСОБА_1 та Красноградського міського голови ОСОБА_2 не здійснювався, докази, на підставі яких суддя міг би встановити відносини та зв`язки між вказаними особами, оперуповноваженим не збиралися та до матеріалів справи такі докази не додані.

При цьому, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 стверджувала, що будь-які відносини у неї з Красноградським міським головою ОСОБА_2 , окрім робочих, відсутні.

Також, згідно абз.3 п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 (зі змінами та доповненнями), преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських, селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 (зі змінами та доповненнями) «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», надати право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

У відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 (зі змінами та доповненнями) «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», міський голова є керівником органу, який наділений правом на здійснення преміювання працівників міської ради.

Таким чином, преміювання секретаря Красноградської міської ради ОСОБА_1 здійснюється на підставі відповідного рішення Красноградського міського голови, яке прийняте у відповідності до вимог законодавства України, а також на підставі Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Красноградської міської ради, яким саме і визначається конкретні умови, порядок та розмір такого преміювання.

Крім того, під час судового розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не заперечувала факт її преміювання як секретаря Красноградської міської ради у 2021 році, однак стверджувала, що таке преміювання відбувалося на ряду з іншими працівниками Красноградської міської ради.

Будь-які докази, які спростовують вищевказані твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Одночасно, звертаю увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості, що секретар Красноградської міської ради Єніна К.Я., яка приймала участь в обговоренні та прийнятті вищевказаного рішення, станом на той час вже мала будь-який приватний інтерес, зокрема мала попередню домовленість з головою Красноградської міської ради ОСОБА_2 щодо її поблажливого відношення до неї або вчинення нею дій, як в межах наданих її повноважень, так і поза їх межами, результатом яких є покращення майнового або не майнового становища ОСОБА_1 .

При цьому, оперуповноваженим сама Красноградський міський голова ОСОБА_2 з приводу наявності вищевказаних домовленостей з секретарем Красноградської міської ради ОСОБА_1 , не опитувалася.

За вказаних обставин, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, обґрунтування щодо наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу під час прийняття участі в обговоренні та прийняття вищевказаного рішення ґрунтуються виключно на припущеннях, які належними та допустимими доказами не підтверджені.

Одночасно, посилання оперуповноваженого 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітана поліції Димитрієва Олега Андрійовича у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, на те, що секретар Красноградської міської ради Єніна К.Я. перебуває у прямому підпорядкуванні Красноградського міського голови ОСОБА_2 є необґрунтованим, оскільки чинне законодавство України не передбачає такого підпорядкування, так само як і зібрані оперуповноваженим докази, що додані до справи, про це жодним чином не свідчать.

Сам по собі факт функціональних обов`язків щодо виконання та вирішення за дорученням міського голови інших питань, пов`язаних з діяльністю ради та її органів, не вказує на пряме підпорядкування секретаря Красноградської міської ради міському голові цієї міської ради, оскільки повноваження міського голови щодо надання секретарю міської ради доручень є обмеженими та підлягають виконанню та вирішенню виключно у разі їх пов`язаності з діяльністю ради та її органів.

Таким чином, під час судового розгляду не встановлено належних та допустимих доказів, які б об`єктивно свідчили про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки в даному випадку обвинувачення ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, ґрунтується виключно на припущені щодо подальшої можливості задоволення останньої свого приватного інтересу, що може свідчити про наявність у неї лише потенційного конфлікту інтересів, що не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що суду не було надано належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення №460, №461 від 22 червня 2023 року.

Сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний та однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме - неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечними доказами вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, одними із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, підстави для вирішення питання про стягнення з нього судового збору відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Правила, встановлені ст.36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи те, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП перебувають в провадженні одного судді та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому зазначені матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП належить об`єднати в одне провадження.

Керуючись ст. ст. 172-7, 247, 283 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали №626/1780/23(провадження №3/626/417/2023), № 626/1782/23 (3/626/418/2023) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та за ч.2 ст.172-7 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер №626/1780/23 (провадження № 3/626/417/2023).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 (протоколи про адміністративне правопорушення № 460, №461 від 22.06.2023) - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя