ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Баштанського р-ну, Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

8 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси з Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Баштанського р-ну, Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

У судове засідання, призначене на 14.08.2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`являвся, про місце, дату та час судових засідань сповіщався належним чином та заздалегідь, причини неявки суду не пояснив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Потерпіла особа у судове засідання також не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 565689 від 02.08.2023 року судом встановлено, що 25 липня 2023 року о 19 год. 27 хв. громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою в бік своєї співмешканки та погрожував їй фізичною розправою.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані співробітником поліції за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст.. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю співмешканкою. 25 липня 2023 року близько 20 години 00 хвилин за вище вказаною адресою він вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке проявлялося нецензурній лайці в бік жінки та погрозах застосування до неї фізичної розправи. Причини вказаної поведінки він не пояснив.

З письмових пояснень потерпілої особи суд встанови, що за адресою: АДРЕСА_3 вона проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 25 липня 2023 року близько 20 год. 00 хвилин її співмешканець вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Частина 2 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 565689 від 2 серпня 2023 року та письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої особи, але й також: письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка є матір`ю потерпілої особи та яка підтвердила, що 25.07.2023 року її донька дійсно гучно сварилася зі своїм співмешканцем, однак причина їй невідома, оскільки сварки між ними виникають доволі часто; копією Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2022 року у справі № 522/14400/22, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Окрім того, з відкритих джерел інформації, а саме офіційних сайтів Судова влада та з Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП України, що підтверджують, зокрема, Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року у справі № 522/16874/22 (провадження №3/522/2355/23), Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2022 року у справі № 522/16581/22 (провадження № 3/522/13100/22, № 3/522/13102/22), Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року у справі № 22/1192/23 (провадження № 3/522/1354/23) тощо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення повторно домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП судом не встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 35 КУпАП судом встановлено обставину, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме повторне вчинення правопорушення, що кваліфікується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини та враховуючи наявність обставини, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП саме у виді штрафу, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом із тим, положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі, який був встановлений на день вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 173-2, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Виноградівка, Баштанського р-ну, Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн (шістсот вісімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Виноградівка, Баштанського р-ну, Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Косіцина