Справа 350/964/23
Номер провадження 3/350/323/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 повторно протягом року керуючи транспортним засобом відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху (далі за текстом - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Адміністративні правопорушення вчинено за таких обставин:

08.06.2023 о 00 год. 42 хв. у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння рук, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі водій ОСОБА_1 відмовився.

08.06.2023 о 00 год. 42 хв. у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 та не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу. Був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка у тупиковому подвір`ї прибудинкової території. Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, причин неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Статтею 268 КУпАП, окрім іншого, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, враховуючи, що протоколи відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складено у її присутності, тобто з моменту його складення вона знала про наявність справи, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не прибула в судове засідання, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, при розгляді справ за ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а тому, суд вважає за необхідне справу розглянути у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд зазначає таке.

Диспозиція ч.1 ст.122-2 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

За своєю юридичною конструкцією диспозиція ч.1 ст.122-2 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів, зокрема ПДР.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , в ньому зазначено порушення останнім вимог п.2.4 ПДР.

Згідно п. 2.4 ПДР, водій повинен зупинитись на вимогу поліцейського.

Відповідно до 8.9 б Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП доведена такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №252634, який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, в якому, окрім іншого, зазначено відомості про посадову особу, яка склала даний протокол та особу, відносно якої він складений, суть вчиненого водієм адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване (а.с. 1);

- відеозаписом, що міститься на багатофункціональному цифровому відеодиску (а.с.9), яким підтверджено, що 08.06.2023 о 00 год. 42 хв. у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка у тупиковому подвір`ї прибудинкової території.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки він порушив вищезазначені вимоги чинного законодавства України.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд зазначає таке.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він порушив п.2.5 ПДР.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП наступає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення, полягають у повторному протягом року:

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП доведена такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №252634 від 08.06.2023 (а.с. 2), який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, зазначено відомості про посадову особу, яка склала даний протокол та особу, відносно якої він складений, суть адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване. Зокрема зазначено, що 08.06.2023 о 00 год. 42 хв. у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння рук, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі водій ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2023, згідно з яким огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі не проводився у зв`язку з його відмовою (а.с. 4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №978669 від 08.06.2023 (а.с.5), якою підтверджено, що 08.06.2023 о 00 год. 42 хв. у сел.Брошнів-Осада по вул.І.Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1825, яке чинне до 27.06.2023 та підтверджує, що газоаналізатор «Alcotest 6810» відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 5);

- копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.03.2023 (справа № 450/4362/22/2300/22, провадження №3/450/465/23), якою підтверджено, що 07.03.2023 на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.6-7);

- відеозаписами, що міститься на багатофункціональному цифровому відеодиску, з яких установлено, що процедура огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проведена з дотриманням вимог законодавства (а.с. 9).

Зокрема встановлено, що працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 низку ознак алкогольного сп`яніння, запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, зауважень та заперечень щодо факту керування транспортним засобом він не заперечив, а надав поліцейським по суті пояснення, з яких слід дійти висновку, що він справді був водієм транспортного засобу. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Щодо визначення виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд враховує, що положення зазначеного кодексу відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника, який, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що згідно із ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, суд не встановив.

Обставин, що згідно із ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд не встановив.

Обставину, що згідно із ст.35 КУпАП обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд визнає вчинення адміністративного правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що санкція ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

ОСОБА_1 є водієм та для нього передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Враховуючи, що уповноваженим органом, який направив матеріали про адміністративне правопорушення до суду, не надано доказів належності відповідного транспортного засобу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в протоколі про адміністративне правопорушення у графі «належність» такого транспортного засобу вказано « ОСОБА_3 », що у свою чергу не підтверджує належність транспортного засобу ОСОБА_1 , тому приходжу до висновку про неможливість застосування до нього альтернативного адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки належних та достатніх доказів про належність транспортного засобу ОСОБА_1 серед матеріалів справи немає.

З урахуванням обставин справи про адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративні стягнення:

- за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

- за ч.1 ст.122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Відповідності до ст.36 КпАП України, остаточне адміністративне стягнення визначити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Штраф сплатити на рахунок № UA0009001, отримувач коштів: КУК в Ів.-Франк.об/21081300, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Судовий збір сплатити на рахунок: UA0026001; отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030106, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя А.М.Бейко