Справа № 513/1184/22
Провадження № 3/513/45/23
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши матеріали, які надійшли відділу прикордонної служби Фараонівка ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоселівка Саратського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 02 листопада 2013 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області,

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі серії ПдРУ № 267250Е, складеного старшим інспектором прикордонної служби (з адміністративно-юрисдикційної діяльності) Кучеренко М.Р. зазначено, що 10 грудня 2022 року о 00:10 прикордонним нарядом «Контрольний пост» на північній околиці с. Фараонівка Білгород-Дністровського району Одеської області прикордонним нарядом «КрП» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) на відстані близько 2000 метрів від прикордонного знаку 0645/18 на напрямку Фараонівка (Укр.) Волінтір (РМ) було зупинено транспортний засіб Opel Zafira, синього кольору з іноземним номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався в бік ДК, в якому перебувало 2 особи: водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець с. Новоселівка, Білгород-Дністровського Одеської області, та пасажир гр. України ОСОБА_1 , мешканець с. Новоселівка, Білгород-Дністровського Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_5 , які рухались в бік державного кордону на напрямку Фараонівка (Україна) Волінтір (Республіка Молдова). В ході перевірки у гр. ОСОБА_1 було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 та в ході опитування було встановлено, що особа за сприянням ОСОБА_2 намагалась перетнути державний кордон з метою незаконно потрапити до РМ. Особу було запрошено на підрозділ для складання протоколу за ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний України групою осіб, чим порушили вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України Про державний кордон України від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився.

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до таких висновків.

Диспозиція частини 1 ст. ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є встановлений порядок управління, а також безпека особи, суспільства і держави. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у спробі перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, а також у пунктах пропуску через державний кордон України без установлених документів або дозволу відповідних органів державної влади.

Спроба незаконного перетиннання державного кордону вчиняється з прямим умислом, тобто особа усвідомлює, що вчиняє спробу незаконно перетинання кордону та бажає вчинити такі протиправні дії.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

У пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 роз`яснено, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту. Відповідно до пункту 4.1 вказаного Рішення зазначено, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 267250 Е від 10 грудня 2022 року не конкретизовано, в чому полягає спроба незаконного перетину ОСОБА_1 державного кордону.

На підтвердження факту вчинення правопорушення до протоколу додано пояснювальну записку старшого інспектора прикордонної служби з адміністративно юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби Фараонівка (тип В) молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , який склав протокол, а також письмові пояснення ОСОБА_1 , який вину не визнав та пояснив, що 09 грудня 2022 року він разом з другом вирішив поїхати в с. Міняйлівка, при собі у нього був лише закордонний паспорт. Приблизно о 00:10 годині 10.12.2022 року їх зупинили на північній околиці с. Фараонівка, перевірили документи та запросили до ВПС "Фараонівка" для з`ясування обставин. Вину не визнав, за кордон їхати не збирався.

Протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд критично оцінює долучену до протоколу схему спроби порушення державного кордону на ділянці ВПС "фараонівка" 10.12.2022 року, оскільки з неї неможливо встановити якої конкретно особи вона стосується.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці ЄСПЛ визначив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не наділений правом встановлювати нові обставини правопорушення, які не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, або самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд також не має повноважень самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя А. І. Бучацька