"14" серпня 2023 р. Справа № 363/3477/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-5, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484246 від 19.06.2023 року вбачається, що 19 червня 2023 року о 21 год. 45 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 30 кілометр, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Infiniti FX35, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому були встановлені проблискові маяки синього та червоного кольорів, а також спеціальні звукові сигнали без відповідного дозволу МВС.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3Г ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-5 КУпАП.

Також до Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079910 від 19.06.2023 року вбачається, що 19 червня 2023 року о 21 год. 45 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 30 кілометр, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Infiniti, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,25 проміле.

Крім того, було встановлено, що Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.03.2023 року у справі № 363/229/23, яка набрала законної сили 31.03.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення двох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 тричі протягом одного року порушив вимоги ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка керує транспортним та яку протягом року двічі було піддано адміністративному стягненню за діяння, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зі змісту наведеного нормативного припису вбачається, що допускається розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративне правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються Вишгородським районним судом Київської області, то Суд вважає за доцільне вищевказані справи про адміністративне правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки правопорушення вчинені одним і тим же правопорушником, в тому ж самому місці. У той же час об`єднаному провадженню необхідно присвоїти № 363/3477/23.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , будучи повідомленим про права та обов`язки, надав суду пояснення та заяву, в яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та просив обмежитись мінімальним покаранням. На додаток до цього ОСОБА_1 підтвердив, що 19 червня 2023 року близько о 21 год. 45 хв. він дійсно керував автомобілем марки Infiniti, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому були встановлені проблискові маяки синього та червоного кольорів, а також спеціальний звуковий сигнал з порушенням порядку їх використання, а саме - за відсутності відповідного дозволу уповноважених органів державної влади на це. Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-5 КУпАП, ОСОБА_1 не оспорював, підтвердив їх достовірність.

У той же час вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не визнав, заперечив проти відомостей та обставин, зазначених у відповідному протоколі та матеріалах справи. На підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 зазначив, що після здійснення працівниками поліції зупинки його транспортного засобу, вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля. На проходження зазначеного огляду ОСОБА_1 дійсно добровільно погодився, при цьому будучи впевненим у негативному результаті огляду на стан алкогольного сп`яніння. У той же час спеціальний технічний засіб показав позитивний результат, стан алкогольного сп`яніння - 0,25 проміле. Зважаючи на це, як пояснив ОСОБА_1 , він попросив працівників поліції відвезти його до спеціального медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря, однак працівники поліції необґрунтовано йому відмовили у присутності свідків та його знайомих. Оскільки ОСОБА_1 був не згодний з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, то він майже одразу поїхав до медичного закладу для здачі крові для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За результатами огляду медичним закладом, проведеного за ініціативою ОСОБА_1 , було надано Висновок № 233 від 23.06.2023 року, яким констатовано факт відсутності у крові ОСОБА_1 алкоголю станом на 20.06.2023 року. Копію висновку було долучено до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 зазначив, що проведення його огляду на стан сп`яніння було здійснено з грубим порушенням встановленого чинним законодавством порядку, що має наслідком недійсність його результатів, а відповідно і відсутність у його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484246 від 19.06.2023 року, складений у присутності ОСОБА_1 ; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- заявою та поясненнями ОСОБА_1 , в яких він визнав факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, та вину у його вчиненні;

- наявним у матеріалах справи CD-R диском, на якому містяться 5 (п`ять) файлів у виді фотозображення формату «JPEG», а також 3 файли з відеозаписами формату «MP4»; дослідження вказаних фотозображень у сукупності з відеозаписами та поясненнями ОСОБА_1 дає можливість підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Infiniti, державний номерний знак НОМЕР_1 , 19.06.2023 року о 21 год. 45 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, при цьому на одному з відеозаписів ОСОБА_1 особисто підтверджує факт керування вказаним автомобілем; на додаток до цього з фотозображень та відеозаписів вбачається, що автомобіль, керування яким здійснював ОСОБА_1 , обладнаний проблисковими маячками синього та червоних кольорів, які знаходяться в робочому та справному стані, що вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів, а також спеціальним приладом для подачі звукового сигналу, що встановлюється виключно на оперативних та службових транспортних засобах; при цьому наявність у ОСОБА_1 будь-якого дозволу на використання спеціального звукового сигналу чи проблискових маячків не встановлено.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні вимоги законодавства щодо встановлення та використання на транспортному засобі спеціального світлового та звукового сигнального пристрою, правильно кваліфіковані за ст. 122-5 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

У свою чергу суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, звертає увагу на наступні обставини.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу у ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта - особи, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа здійснює керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, здійснювала це у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту - Порядок № 1103).

Вищезазначене у сукупності з положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП свідчить про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності може мати місце лише у тому випадку, коли одночасно буде встановлено: 1) наявності у її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; 2) факт притягнення особи двічі протягом останнього року до відповідальності за діяння, передбачене ст. 130 КУпАП. Відсутність факту попереднього притягнення особи двічі до відповідальності протягом останнього року чи відсутність у дії особи ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключає відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Оскільки факт керування транспортним засобом марки Infiniti, державний номерний знак НОМЕР_1 , був встановлений за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-5 КУпАП, а також не заперечувався ОСОБА_1 , то суд вважає встановленим та доведеним цей факт і в межах справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи за доцільне здійснювати додаткове дослідження зазначеної обставини.

У той же час стосовно дотримання порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Як було зазначено вище порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння вичерпно визначається положеннями ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735. Аналіз приписів вказаних нормативних актів свідчить, що чинним законодавством передбачено певний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння. Зазначений алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у випадку незгоди водія на проходження зазначеного огляду чи незгоди з його результатами, огляд на стан алкогольного сп`яніння може проводитися у чітко визначеному чинним законодавством спеціальному медичному закладі.

При цьому суд звертає увагу, встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, як свідчать положення ст. 266 КУпАП, здійснюється лише в порядку огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Чинне законодавство не передбачає будь-якої іншої додаткової чи альтернативної можливості встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Вищезазначене дає можливість зробити висновок, що порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, який, як такий, що вичерпно визначений у положеннях ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, є єдиним передбаченим чинним законодавством належним способом здобуття допустимих доказів перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Доведення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння в будь-який інший спосіб чи з порушенням чинного порядку забороняється та відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП має наслідком недійсність результатів проведеного огляду, а відповідно і доказів, отриманих за його результатами.

З пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що з самого початку останній добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому ОСОБА_1 був впевнений у негативному результаті такого огляду. Не зважаючи на це, прилад показав позитивний результат, стан алкогольного сп`яніння 0,25 проміле, що лише на 0,05 перевищує встановлену законодавством норму. У зв`язку з цим ОСОБА_1 , як він пояснив суду, неодноразово зазначав працівникам поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, на що працівники поліції жодним чином не відреагували. Внаслідок цього ОСОБА_1 на спростування факту свого перебування у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ігнорування працівниками поліції вимог законодавства, самостійно був вимушений звернутися до медичного закладу для здачі крові для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. До медичного закладу ОСОБА_1 звернувся при першій можливості через 2 (дві) години після складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП. За результатами огляду медичним закладом складено Висновок, в якому констатовано факт відсутності у крові ОСОБА_1 алкоголю.

Судом встановлено, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, наявний DVD-R диск, на якому містяться 5 (п`ять) файлів у виді фотозображення формату «JPEG», а також 3 файли з відеозаписами формату «MP4». При їх дослідженні судом встановлено, що безпосередньо процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на відеозаписі під назвою «0000000__0014», тривалість якого становить 01 хв. 56 сек.

У свою чергу з вказаного відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля марки Infiniti, державний номерний знак НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_1 , про що він особисто зазначає на вказаному відеозаписі, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 дійсно добровільно погодився пройти зазначений огляд. При цьому перед проведенням огляду працівники поліції дали ОСОБА_1 запакований мундштук з метою перевірки герметичності його упакування. Після перевірки ОСОБА_1 засвідчить герметичність упакування трубки приладу, за результатами чого працівниками поліції було проведено контрольний забір повітря, що засвідчить відсутність як в приладі, так і в мундштуку алкоголю. Після цього ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,25 проміле, що підтверджується також наявним у матеріалах справи чеком тесту № 272 від 19.06.2023 року.

Однак наприкінці вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 одразу після оголошення працівниками поліції результатів огляду висловлює свої заперечення щодо встановлених показників, зазначаючи, що вони не відповідають дійсності. Але, не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , працівники поліції ознайомили свідків огляду з результатами, зазначеними на спеціальному технічному засобі, після чого одразу зазначили, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Тобто з наявного відеозапису, зробленого безпосередньо працівниками поліції, підтверджуються доводи ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме - не забезпечення доставлення водія до спеціального медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у випадку незгоди водія з результатами огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля.

Вказане свідчить не тільки про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, але і відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП вказує на недійсність результатів проведеного огляду як єдиного джерела доказу перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому судом враховано долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи Висновок експертного дослідження № 233, виданого КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», з якого вбачається, що 20.06.2023 року о 00 год. 12 хв., тобто через майже дві години після складання протоколу за ч. 3 ст. 130 КУпАП, у ОСОБА_1 було взято кров на експертне дослідження щодо виявлення вмісту алкоголю. За результатами проведеного дослідження у висновку констатовано, що у крові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на органи влад (посадових осіб), що уповноважені на складання протоколу, а не на суд, який не може перебирати на себе функції обвинувачення, суд приходить до висновку, що за наявних матеріалів справи працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком недійсність всіх результатів такого огляду.

Оскільки вказаний порядок проведення огляду на стан сп`яніння є єдиним джерелом доказу перебування водія у стані сп`яніння, то відповідно суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи будь-якого належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність у його діях ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є складовою частиною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зі змісту посвідчення серії НОМЕР_2 судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , внаслідок чого судовий збір відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не підлягає стягненню з нього.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 122-5, 130, 247,279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 363/3478/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-5 КУпАП об`єднати із справою № 363/3477/23/ відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер: 363/3477/23.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з конфіскацією спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас