Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
№ 201/1836/23
провадження 3/201/1118/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу адміністративної практики департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області 01 лютого 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП відносно ОСОБА_1 , про те, що останній 01 лютого 2023 року о 17 годині 20 хвилин за адресою м. Дніпро вул. Космічна, буд. 25Д в приміщенні магазину «ТРАШ» таємно викрав з полиці магазину товар «Козацька Рада» в кількості 1 (одна) штука, вартістю 269 грн. 00 коп., чим порушено вимоги ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність настає за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Визначення вартості викраденого майна впливає на правильність правової кваліфікації дій.

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з врахуванням положень Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". (Постанова Пленуму ВСУ №9 від 28.05.2004 року "Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 року").

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10 дано роз`яснення, що крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України. Додатково за статтею 162 КК України такі дії кваліфікувати не потрібно. Але якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане із вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за статтею 162 КК України.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що в правопорушенні, за яке ОСОБА_1 притягають до адміністративної відповідальності є ознаки кримінального правопорушення. А в разі визначення вартості викраденого майна в розмірі менше ніж 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з врахуванням положень Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП необхідно передати органу досудового розслідування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126 ч. 3, 253, 284, 285 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідно до положень ст. 253 КУпАП закрити.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП передати до відділення № 5 Дніпровського РУП Головного управління НП Дніпропетровської області, як органу досудового розслідування для прийняття рішення щодо наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Антонюк