Справа № 308/2061/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника особи, відносно якої складено протокол адвоката Глеба П.О. розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №268897 від 23.11.2022 року, ОСОБА_1 23.11.2022 року о 23 год. 01 хв. на а/д М06 Київ-Чоп, 810 км+700м, керував транспортним засобом марки «АUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився о 23.49 год., чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

11.01.2023 до суду від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Глеба П.О. поступили письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначено що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, а також разом із захисником вважає, що провадження підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення (пункт перший частини першої статті 247 КУпАП). Вищенаведене мотивує тим що працівниками поліції, 23.11.2022р., був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , без повідомлення причини зупинки чи доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В ході розмови між патрульними поліцейськими та ОСОБА_1 , його було повідомлено, що підставою зупинки транспортного засобу є інформація від небайдужих громадян, проте жодних відповідних доказів на підтвердження цього не надав, та відповідно такі відсутні у матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається що працівниками патрульної поліції 23.11.2022р., було безпідставно зупинено ОСОБА_1 без жодних підстав зупинки, не складено відносно ОСОБА_1 протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення чи постанови про накладення адміністративного стягнення. З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейськими не зазначені, то саме зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Вказує, що фактично безпідставна, тобто незаконна зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 призвела до отримання у подальшому неналежних доказів у справі. У зв`язку із вищевикладеним, наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того зазначено, що Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Так, на долученому до матеріалів справи запису із нагрудних камер поліцейських зафіксовано як патрульні поліцейські о 23 год. 49 хв., в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, повідомляють ОСОБА_1 про можливість проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, або в закладі охорони здоров`я або його право на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що само по собі суперечить вищевказаній Інструкції.

Натомість після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням алкотестеру «Драгер» працівники поліції не роз`яснивши право ОСОБА_1 у такому випадку пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та відповідно без підготовки відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, сп`яніння у відповідності до п.8 розділу І Інструкції № 1452/735, відразу почали складати відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 о 23 год. 26 хв., погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, проте працівниками поліції було проігноровано вказану законну вимогу ОСОБА_1 та безпідставно в подальшому складено протокол за ніби-то його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що і є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Зазначили, що при дослідженні відеозапису, який міститься в матеріалах справи також можна встановити, що жодної з ознак, визначеної пунктом четвертим (4) розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 не виявлено, він абсолютно адекватно вів себе при розмові з працівниками поліції, та при складанні протоколу, його поведінка відповідала обстановці, колір шкіри природній, мова стабільна. Натомість з відеозапису встановлено, що працівник патрульної поліції вчиняв дії, направлені на введення ОСОБА_1 в оману, а також спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, тобто, до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказуючи про те, що останній має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з відеозапису зробленого з веб-камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, такий не є безперервним. Як зазначив ОСОБА_1 у письмових поясненнях, 23.11.2022р., десь за годину до зупинки його автомобіля поліцейськими він вживав мікстуру від кашлю, у зв`язку з чим наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, де лікар проводить огляд особи на стан сп`яніння в комплексі за допомогою зовнішніх ознак та аналізів, враховуючи усі фактори. Натомість вимога ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, заявлена під час складання протоколу відносно нього, відсутня на відеозаписі долученому до матеріалів справ у зв`язку з тим що такий є фрагментованим та неповним, а відсутні на доданому до протоколу диску обставини, мають суттєве значення для справи.

Захисник звернув увагу на ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027378 від 23.11.22р. місцем вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вказано АД М06 Київ-Чоп, 810 км + 700 м., що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема щодо зазначення місця вчинення правопорушення.

Вказує що враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, недотриманням працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення особами, уповноваженими на складення протоколу не надано, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, захисник просять суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діянні гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді від 17.01.2023 року матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто Управлінню патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для доопрацювання.

09.02.2023 року матеріали адміністративної справи надійшли до суду після доопрацювання. Згідно долученого листа від 08.02.2023 року №3230/41/15-2023 місцем знаходження транспортного засобу АUDI Q7 з д.н.з. НОМЕР_1 , якиє керував ОСОБА_1 , є автомобільна дорога М06 між населеними пунктами с.Холмок та с.Сюрте, де розташований кілометровий знак 5.68 «810».

16.03.2023 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Глеби П.О. надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 27.04.2023 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заперечив, підтримав повністю все викладене у клопотанні про закриття провадження у справі та просив таке задовольнити. Зазначив, що 23.11.2022 року о 23 год. 01 хв. він був зупинений працівниками патрульної поліції, які йому повідомили, що на його автомобілі марки Audi Q7 не були ввімкнені передні габаритні вогні, але було з`ясовано, що такі були увімкнені. Після чого, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки. Він відмовився пройти огляд на місці та зазначив, що хоче проходити огляд у закладі охорони здоров`я. Впродовж певного проміжку часу він наполягав працівникам поліції на тому, що хоче проходити огляд у медичному закладі, проте працівники поліції вказували про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, за допомогою алкотестера «Драгер». Вказав, що на відеозаписі не відображено період часу, протягом якого він наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. Після зазначеного на нього склали протокол. В подальшому він намагався самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте через відсутність направлення від працівників поліції йому відмовили у такому огляді. Крім того, зазначив, що він перебував у тверезому стані та в поясненнях писав, що не відмовлявся проходити огляд в медичному закладі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Глеба П.О. у судовому засіданні підтримав повністю подані ним заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Наголосив на тому, що ОСОБА_1 було зупинено без жодних на це підстав. ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, проте працівники поліції наполягали лише на проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Зазначив, що долучений відеозапис не є безперервним оскільки на такому відсутні майже 25 хв., та такий не відображає всієї послідовності подій з моменту зупинки ОСОБА_1 до моменту складення протоколу. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 27.04.2023 року ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Глебою П.О. було заявлено клопотання про виклик до суду свідка ОСОБА_2 , який перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні 04.05.2023 року свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що перебував на передньому пасажирському сидінні в автомобілі ОСОБА_1 під час зупинки працівниками патрульної поліції 23.11.2022 року транспортного засобу марки «АUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 . Зазначив, що ОСОБА_1 жодних правил дорожнього руху не порушував, рухався в межах дозволеної швидкості. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції одразу ж почали наполягали на проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Він особисто рекомендував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та чув як він після пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки вказав, що на місці зупинки не бажає проходити огляд та пройде такий огляд в закладі охорони здоров`я. Проте працівники поліції не зважаючи на вказане та склали відносно ОСОБА_3 протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Також зазначив, що після складання протоколу, вони разом з ОСОБА_1 поїхали до КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради для проходження такого огляду, однак працівники медичного закладу відмовили у проходженні огляду на стан сп`яніння через відсутність направлення працівників поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Глебу П.О., показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати,що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрив обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.5 ПДР, лише у разі його відмови від проходження в установленому порядку огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

Водночас, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися відповідними доказами.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівники поліції, не заслуговують на увагу та не є підставою для закриття адміністративного провадження.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Із долученого до матеріалів справи витягу з Єдиного обліку вбачається, що 23.11.2023 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою Ужгородський р-н, с.Холмок, дорога М06 водій АUDI Q7, номерний знак НОМЕР_1 поводить себе підозріло, їздить взад вперед, без включених фар, перегороджує дорогу.

ОСОБА_1 наполягає на тому, що він не відмовлявся від проходження огяду на стан сп`яніння, він погодився пройти його в закладі охорони здоров`я. Проте у заклад охорони здоров`я його доставлено не було а працівники поліції наполягали, щоб він пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, за допомогою алкотестера «Драгер». Після неодноразових наполягань він відмовився проходити огляд на місці зупинки. Вказав, що вказане відсутнє на відеозаписі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП особами, уповноваженими на складання протоколів, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268897 від 23.11.2022 року, копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.11.2022, рапорт інспектора взводу 1 роти 2 УПП в Закарпатській області ДПП Анастасії Яворської від 21.11.2023 року та відеозапис, що міститься на DVD диску.

Суд перевіряє дійсність процедури фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та її відповідність вимогам закону на підставі відеозапису.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається наступне.

Працівники поліції зупинили ОСОБА_1 о 23 год. 02 хв. 23.11.2022 року, на їхнє прохання він надає їм посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Відеозапис обривається о 23 год. 05 хв., та вмикається відео лише о 23 год. 23 хв.

Працівники патрульної поліції зазначають ОСОБА_1 , що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, вказують що в нього є три варіанти а саме: він може пройти огляд на місці, в наркодиспансері або може відмовитися. ОСОБА_4 зазначає що він йде в наркодиспансер (файл "export-mm2z4" час 06:01 хв. - 06:17 хв.).

В подальшому відсутній діапазон відеозйомки з 23 год. 39 хв. по 23 год. 48 хвилину. Одразу ж після включення відеозапису ОСОБА_1 знову пропонують пройти огляд на стан сп`яніння та він зазначає, що відмовляюся на даний момент та працівники поліції вказують, що відносно нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП після чого роз`яснюють йому його права.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Наданий відеозапис не містить періоду часу після надання згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я до моменту, в якому він зазначає, що «відмовляюся на даний момент».

Також відсутні дані щодо того, чому ОСОБА_1 не був направлений в заклад охорони здоров`я.

Враховуючи наведене із вказаного відеозапису неможливо зробити висновки щодо обставин, які передували повторній пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки попередньо ОСОБА_1 погодився його проходити в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, направлення може видаватися у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки та погодження огляду у закладах охорони здоров`я.

Разом із тим, в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 після того, як він висловив згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім цього, із відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівники патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, разом із тим, не назвали, які ознаки сп`яніння вбачаються у нього та у зв`язку із якими ознаками пропонує пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином наданий відеозапис не є цілісним (повним), з нього неможливо встановити усі обставини події, що фактично ставить під сумнів належність та допустимість цього відеозапису як доказу винуватості у вчиненні адміністративному правопорушенні.

Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що поза розумним сумнівом не було доведено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`ягніння в закладі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст.252КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.7КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано не було, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило