Провадження №: 3/755/279/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , представника - адвоката Зарицького А.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 о 16 годині 10 хвилин 09 жовтня 2022 року в районі будинку № 13, розташованого на пр. П. Тичини у м. Києві, керував транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; нечітка мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зарицький А.Д. провину ОСОБА_1 заперечували, із протоколом не погодились. Зазначили, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, зупинений працівниками поліції не був. Так, в цей день він був на поминках, дійсно випив. Після чого викликав водія та сів чекати на нього в авто, оскільки було прохолодно. Наполягали на тому, що авто ОСОБА_1 було припарковане уздовж проїзної частини, двигун був холодний, він нікуди не збирався. При цьому, інших осіб в авто разом із ним не було. Наскільки їм відомо, патруль викликали якісь свідки, оскільки в когось там виник конфлікт. Крім того, на вимогу поліцейських він надав для перевірки документи. Адвокат Зарицький А.Д. додатково зауважив на тому, що серед ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, вказано нестійку ходу. Водночас з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не виходив з автомобіля. Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки доказів цього у справі немає. В свою чергу, вимога поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставна, через те, що ОСОБА_1 не мав статусу водія. З огляду на наведене, просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що є співробітником Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Саме він із напарником здійснював оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 . Повідомив, що в цей день вони отримали виклик з лінії «102» від жінки, яка повідомила, що за адресою: м. Київ, пр. Тичини, буд. 13, водій з ознаками сп`яніння збирається сісти за кермо та авто вже від`їжджає. Коли вони їхали на місце виклику, побачили, як ОСОБА_1 на своєму авто рухався їм назустріч, а потім став паркуватись біля в`їзду у двір, в районі будинку № 11 по пр. Тичини. Оскільки на їх очах він вже фактично зупинився, вони не вмикали жодних спеціальних сигналів та не подавали вимогу про зупинку через відсутність потреби у цьому, а просто розвернулись та під`їхали на місце зупинки ОСОБА_1 кілька хвилин потому. Свідки, що викликали патруль, від надання письмових пояснень відмовились, але їх пояснення були зафіксовані на його нагрудний відеореєстратор. При цьому, саме з їх слів було встановлено таку ознаку сп`яніння, як нестійка хода, оскільки свідки бачили, як він йшов до автомобілю. Також додав, що на підтвердження своїх слів надасть відеозапис з камер відеоспостереження міста.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 241317 від 09 жовтня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 о 16 годині 10 хвилин 09 жовтня 2022 року в районі будинку № 13, розташованого на пр. П. Тичини у м. Києві, керував транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; нечітка мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.10.2022 р., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; почервоніння шкіри обличчя;

- на відеозаписах з боді-камер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, продемонстрованих в судовому засіданні, де зафіксовано, зокрема, рух патрульного автомобілю за викликом з лінії «102», чутно спілкування поліцейського із жінкою, яка здійснила виклик екіпажу. Також зафіксовано обставини спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , який знаходиться на водійському місці автомобілю з явними порушеннями мови та якому поліцейські неодноразово висловлюють вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння, з огляду на наявні у нього ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 на численні вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння не реагує, заявляє, що не є водієм, оскільки нікуди не їхав, нічого не вживав. При цьому, поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що ними було отримано виклик на лінію «102» з орієнтуванням на його авто, рух його транспорту було зафіксовано на відео, а також що ОСОБА_1 рухався безпосередньо назустріч саме їх патрульному автомобілю та вони особисто бачили його рух.

В той же час, на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора ID 473855 зафіксовано спілкування поліцейського зі свідками, які здійснили виклик патрульної поліції, що дійсно відмовились викласти свої пояснення письмові, однак повідомили, що неподалік від цього місця збирається територіальна оборона, особисто бачили, як ОСОБА_1 з кимось з них спілкувався. Потім, по його жестах та ході, зрозуміли, що він перебуває у стані сп`яніння. Він сів в авто та став рухатись вперед та назад, намагаючись виїхати, оскільки його заблокував автомобіль інкасаторів. Зрозумівши, що він має намір поїхати, вони викликали поліцію.

Вказані докази отримані у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та відповідних Інструкцій. Протокол підписаний особою, яка його склала. Крім того, в ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом, наполягав на тому, що він дійсно вживав алкоголь, але нікуди не збирався їхати та, будучи пішоходом, не мав виконувати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Водночас, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що, отримавши повідомлення з лінії «102» про намір ОСОБА_1 сісти за кермо, особисто бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» та на їх очах припаркувався біля будинку № 11 по пр. Тичини, що знаходився неподалік від місця, куди їх викликали.

Пояснення даного свідка є логічними, послідовними та повністю узгоджуються між собою, а також зі змістом долучених до протоколу матеріалів справи та, зокрема, відеозапису подій, де зафіксовано пояснення осіб, які здійснили виклик поліції на лінію «102».

В той час як, пояснення ОСОБА_1 суддя сприймає критично, оскільки вони є суперечливими та не узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2 , який був безпосереднім свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та змістом відеозапису. Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_1 може надавати неправдиві пояснення з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суддя відповідно до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова