Справа № 336/1204/23
Пр. № 3/336/1003/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває зазначена справа.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, притягуємий до відповідальності о 05 годині 45 хвилин 03 лютого 2023 року перебував на території військового об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду під час воєнного стану.

Так дії ОСОБА_1 , за змістом протоколу, містять ознаки порушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи надав пояснення, що він був затриманий працівниками поліції за порушення комендантської годи, після затримання його доставили на територію військового об`єкту та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, хоча на час складання означеного протоколу він був звільнений від виконання службових обов`язків до 08год 00 хв. 03.02.2023 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з недоведеністю ознак правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в діях особи, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252, ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, 2) або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, 3) а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Кваліфікуючою ознакою частини 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою складений протокол, є вчинення описаних дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

З наведеного виплливає, що з суб`єктивної сторони описані в диспозиції частини 3 ст. 172-20 КУпАП дії характеризуються прямим умислом, тобто для настання відповідальності необхідна констатація того, що особа, усвідомлюючи своє перебування на території військових частин, військових об`єктів, навмисно вживає вказані речовини або відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Обставини, що підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі фактичних даних, коло яких визначено в статті 251 КУпАП.

Так, на обґрунтування вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3), медичний висновок (а.с. 4), рапорт (а.с. 5), записка про звільнення (а.с. 6), пояснення та інші матеріали справи.

Проте, жоден із вказаних доказів не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 березня 2022 року зарахований в списки особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду старшого стрільця 2-го відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти (з охорони об`єкта №431) 1-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення), де і проходить військову службу (а.с. 16).

У відповідності до записки останній був звільнений від виконання службових обов`язків до 08 год. 00 хв. 03.02.2023 року, тобто мав право вільно та на свій розсуд розпоряджатись наданим йому часом до встановленого строку (а.с. 6).

Протоколу про адміністративне правопорушення, який сам по собі є доказом у справі про адміністративне правопорушення, складений на особу в проміжок часу перебування її у звільнені від виконання службових обов`язків, про що свідчить рапорт, у відповідності до якого ОСОБА_1 в ночі 03.02.2023 року був затриманий працівниками 5-го відділу поліції за порушення комендантської години та доставлений на військовий об`єкт де проходить військову службу о 05 год. 45 хв. 03.02.2023 року, що узгоджується з поясненнями наданими останнім під час розгляду справи, а також фактичними даними викладеними в протоколі серії НГУ №30330029 від 03.02.2023 року, означені факти свідчать про недоведеність вини особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом.

Повно і всебічно встановивши обставини справи, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Гарантія того, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, становить зміст принципу презумпції невинуватості.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у § 39 Рішення Страсбурзького суду "Капо проти Бельгії" від 13 січня 2005 року.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Наслідки недоведеності в діях особи складу адміністративного правопорушення полягають в закритті провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, не вбачаючи сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя вважає за необхідне постановити про закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 252, 254, 256, 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звільнити від відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива