Справа № 692/425/23
Провадження № 3/692/325/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр-на України, військовослужбовця ДПСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ЧЦП № 000308 від 17.04.2023р. військовослужбовець ОСОБА_1 17 квітня 2023 року о 12:20 год. перебував на території військової частини НОМЕР_2 (місце дислокації підрозділу), розташованої в АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, тобто в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судові засідання 08.05.2023р. та 12.05.2023 гр. ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань та інших звернень до суду не надсилав.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ЧЦП № 000308 від 17.04.2023р. ОСОБА_1 повідомлявся, що розгляд справи відбудеться за викликом у Драбівському районному суді , від надання пояснень по суті справи відмовився, копію протоколу отримав.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 000308 від 17.04.2023р., військовослужбовець ОСОБА_1 17 квітня 2023 року о 12:20 год. перебував на території військової частини НОМЕР_2 (місце дислокації підрозділу), розташованої в с. Богданівка, Золотоніського району, в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 000308 від 17.04.2023р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.04.2023р. та ОСОБА_3 від 18.04.2023р., протокол № 53 від 17.04.2023р. медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, копії військового квитка та паспорта ОСОБА_1 .

Інших доказів суду не надано.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що від керівництва підрозділу надійшла команда доставити ОСОБА_4 до медичного закладу, було організовано доставку ОСОБА_1 до такого закладу, де той від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння відмовився. При цьому з тексту пояснення вбачається, що пояснення надає ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , дані якого вказані у поясненні, тому суд не може прийняти дані пояснення у якості належних доказів.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що від керівництва підрозділу надійшла команда доставити ОСОБА_4 до медичного закладу, було організовано доставку ОСОБА_1 до такого закладу, де той від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння відмовився.

Згідно протоколу № 53 від 17.04.2023р. на огляд до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради прибув військовослужбовець ОСОБА_1 у зв`язку з підозрою на службу у нетверезому стані, який факт вживання алкоголю заперечував, мав запах алкоголю, від дослідження відмовився. Висновок огляду: відмовився від проходження огляду в необхідному обсязі.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає, в тому числі, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері військової дисципліни.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, відмові таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а також в участі начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими їм військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв під час виконання ними обов`язків військової служби або невжиття ними заходів щодо відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, або приховування ними випадків розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв чи появи на військовій службі в нетверезому стані підлеглих їм військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, або в умовах особливого періоду.

Надані на розгляд суду матеріали не мають жодних відомостей, що достовірно підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі серії ЧЦП № 000308 від 17.04.2023р., оскільки такий висновок в ході медичного огляду лікарем не зроблено, інших досліджень не проведено, а ОСОБА_1 , як вбачається з вказаного протоколу № 53, заперечив обставину вживання алкогольних напоїв.

Суд зазначає, що посадова особа ДПСУ, відповідальна за складення даного адміністративного матеріалу, допустилась помилки при фіксації даного адміністративного правопорушення, оскільки вказала, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, хоча протокол № 53 від 17.04.2023р. відповідних висновків не містить, інших належних доказів на підтвердження перебування особи у стані сп`яніння не надано.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини за місцем дислокації підрозділу, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності у його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 172-20, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко