Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3160/22
Провадження №: 3/332/98/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Сінєльнік Р.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , згідно протоколу офіційно не працевлаштована,

за ч. 1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

09.09.2022 року об 11-30 год. ОСОБА_1 , знаходячись на прилеглій території до буд. АДРЕСА_2 здійснювала реалізацію підакцизних товарів , а саме : вина та тютюнових виробів без марок акцизного податку .

Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2022 року справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАП України повернуто до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для доопрацювання.

Нікітенко в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Логачов В.В. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення та у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки наявними у справі матеріалами не доведено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Після доопрацювання матеріал надійшов до суду 09.12.2022 року, вимоги постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2022 року працівниками поліції не виконано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов`язаний встановити чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи вина особа у його скоєні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази на свій внутрішній розсуд, котрий ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 156 КУпАП визнається порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, зокрема роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за дане адміністративне правопорушення є суб`єкт господарської діяльності .

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. є не тільки порушення ведення господарської діяльності(порушення правил торгівлі) , а й мета такої діяльності отримання прибутку, що становить суть господарської діяльності та систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер.

Разом із тим, до матеріалів справи не долучені відомості про те, що ОСОБА_1 , є суб`єктом господарської та підприємницької діяльності. Згідно протоколу вона офіційно не працевлаштована , згідно письмових пояснень ОСОБА_1 працює продавцем у кіоску. Також матеріали справи не містять доказів здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі та систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року), а також що вона отримувала з цього прибуток. Свідки даного праворушення відсутні , відеозапису матеріали справи не містять .

Доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, уповноваженою особою, яка склала протокол, суду не надано.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП .

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.2. ст. 268, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту винесення цієї постанови.

Суддя Р.В. Сінєльнік