Справа №: 343/1982/23
Провадження №: 3/0343/824/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що зареєстрована в АДРЕСА_1 , а фактично проживає в АДРЕСА_2 , непрацюючої, що має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 22 липня 2023 року в період часу з 19:00 год. по 23:48 год. самовільно покинула місце проживання та не перебувала під наглядом матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялася та пообіцяла, що подібного більше не станеться.

Крім визнання вини самою ОСОБА_1 , її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 785979 від 24.07.2023 року (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 22 липня 2023 року в період часу з 19:00 год. по 23:48 год. не перебувала під наглядом матері;

- рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області Ярича В.М. (а.с. 2), згідно з яким 22.07.2023 року о 23:48 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішла гуляти з друзями і досі не повернулася додому, на телефонні дзвінки не відповідає;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.07.2011 року (а.с. 5), з якого вбачається, що матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 .

Частина 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, її особу, а також пом`якшуючу відповідальність обставину щире каяття, оскільки обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особi, в межах санкції ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою її визнано винною, обравши його у вигляді попередження.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень та 80 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: