Справа №498/631/23
Провадження по справі№3/498/465/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року смт. Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецька Н.С., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУНП в Одеській області відділення поліції №1 Роздільнянського РВП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого кочегаром ДПСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1, ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень:

Під час розподілу в автоматизованій програмі «Документообіг загальних судів» кожному адміністративному матеріалу було присвоєно номер справи та провадження, а саме: № 498/632/23 (провадження №3/498/466/22), № 498/631/23 (провадження № 3/498/465/22).

За результатами автоматизованого розподілу судових справ зазначені справи було передано для розгляду судді Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецькій Н.С.

На підставі статті 36 КУпАП, постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 травня 2023 року матеріали справ було об`єднано в одне провадження № 498/631/23 (провадження №3/498/465/23), № 498/632/22 (провадження № 3/498/466/23). відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП, відповідно, та присвоєно об`єднаній справі про адміністративне правопорушення єдиний номер № 498/631/23 (провадження №3/498/465/23).

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124682 від 19.04.2023 року, «19.04.2023 року, о 15 год. 45 хв., в с. Дівоцьке по вул. Центральній Роздільнянського р-н. Одеської обл., водій керував т.з. BMW 316 І днз. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 0221 під запис на нагрудну боді -камеру. Відповідно до тестування № 235 проведеному 19.04.2023 року о 17:30 годині водій дійсно керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний 2,00 % проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Даний адміністративний протокол складений 19.04.2023 року, поліцейським СРПП ВП №1 Роздільнянського РВП с-нт поліції Воронцовим Максимом.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124683 від 19.04.2023 року, «19.04.2023 року, о 15 год. 45 хв., в с. Дівоцьке по вул. Центральній Роздільнянського р-н. Одеської обл., водій керував керував автомобілем BMW 316 І днз. НОМЕР_1 , та не врахував безпечної швидкості руху, не врахував безпечної дорожньої обстановки, та скоїв з`їзд з дороги та наїзд на дерево. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП».

Даний адміністративний протокол складений 19.04.2023 року, поліцейським СРПП ВП №1 Роздільнянського РВП с-нт поліції Рисич Сергієм Сергійовичем.

Відповідно до довідки відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, під час складання адміністративних матеріалів відносно гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 КУпАП, посвідчення водія НОМЕР_2 від 23.02.2012 року, кат. «В» було вилучено та зберігається в відділенні поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області. Згідно облікових даних ЦУНАМП «Адмінпрактика» повторності за ст.. 130 КУпАП за громадянином ОСОБА_1 не зареєстровано.

24 липня 2023 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження по адміністративній справі за ст. 130 ч.1 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, оскільки 19.04.2023 року о 15 год. 45 хвилин, він не керував автомобілем марки BMW 316 І днз. НОМЕР_1 в с. Дівоцьке по вулиці Центральній Роздільнянського району Одеської області, оскільки перебував в автомобілі на пасажирському сидінні, так як вживав спиртні напої і знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а автомобілем марки BMW 316 І днз. НОМЕР_1 , керувала його знайома ОСОБА_3 , призвіще якої, він не бажає повідомляти, з етичної точки зору, оскільки ОСОБА_3 перебуває в шлюбі, і це може негативно вплинути на її взаємовідносини в сім`ї, і на його також, так як він теж перебуває в шлюбі, а в нього з ОСОБА_3 склалися позашлюбні стосунки, які тривають дуже тривалий час. Також він надав пояснення в клопотанні, що ОСОБА_3 нетривалий час керує автомобілем, немає достатньої практики і не впоралася з керуванням вищевказаного автомобіля, що спричинило ДТП, про яке повідомили невідома особа на лінію «102». По приїзду через деякий час на місце ДТП працівників поліції, він повідомив неправдиву інформацію, і повідомив працівникам поліції, що він перебував за кермом автомобіля і скоїв наїзд на дерево не впоравшись з керування автомобіля. При складанні адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП, працівники поліції запропонували йому огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який показав 2,00% проміле, так як він дійсно в той день вживав спиртні напої, але всю провину вирішив взяти на себе, щоб зберегти дві сім`ї від розлучення. Також після ознайомлення з матеріалами адміністративних справ за ст. 130 ч.1 КУпАП та за ст. 124 КУпАП він вказав на цілий рід розбіжностей і неточностей при складанні вищевказаних адміністративних протоколів, а саме: у графі протоколу про роз`яснення прав, передбаченних ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, підпис його відсутний, не роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням конституційних прав та права на захист; на відеозапису відсутні: факт керування транспортним засобом, зупинки, його виходу з автомобілю з місця водія, повноцінна процедура складання всіх адміністративних матеріалів; в порушення ст. 266 КУпАП, після складання адміністративного протоколу відносно нього, у якому вказано що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції не вилучили транспортний засіб (автомобіль БМВ), не відсторонили його від керування транспортним засобом, та не передали управління даним транспортним засобом другій особі, яка могла би бути допущена до керування, а віддали йому автомобіль.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від останнього через канцелярію суду надійшла заява, у якій він просить провести судове засідання за його відсутності та просить задовольнити подане ним клопотання про закриття справи за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а провадження по справі № 498/631/23 (провадження №3/498/465/23), про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, посилаючись на обставини викладені у ньому.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує на тому, що за своїм змістом ст. 268 КУпАП націлена саме на добросовісне користування своїми правами та можливість на умовах змагальності їх захищати.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилася до судового засідання, але просить розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис з нагрудної відеокамери, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законодавства.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Зі змісту ст. 254 КУпАП вбачається, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні був досліджений також представлений відеозапис, з якого видно чоловіка, який знаходиться на вулиці, та відповідає на питання працівника поліції, а саме ОСОБА_1 , називає свої анкетні дані, дату народження, адресу проживання, яким транспортним засобом керує. Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складений адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ст. ст. 130 та 124 КУпАП, у відповідь на питання ОСОБА_1 зазначив, що з правопорушенням згодний, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 0221 під запис на нагрудну боді камеру, результат огляду позитивний 2,00 % проміле, претензій до працівників поліції не має.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року.

«Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз».

Адміністративним правопорушенням, згідно ч.1ст.130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки ( за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», зокрема п.5 розд. ІІ, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В судовому засіданні був досліджений відеозапис наданий до Протоколу про адміністративне правопорушення, на якому видно чоловіка який представився ОСОБА_1 , а також працівника поліції, який ставить питання останньому. Крім цього, ні транспортного засобу зазначеного в протоколі, ні моменту руху зазначеного транспортного засобу у відеозапису не видно.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення нетверезого водія .

Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія, або на місці ДТП, не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. Відеозапис, який би підтвердив факт правопорушення, не підтверджує того, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом.

В самому Протоколі про адміністративне правопорушення Серія ААД № 124682 від 19 квітня 2023 року зазначено, що фіксація адміністративного правопорушення проводилася за допомогою нагрудної боді камери, але не зазначено назву та номер боді -камери, запис з якого долучено до матеріалів справи.

Згідно Постанови Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення), але у матеріалах справи не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відео фіксацію, а саме її номер, марку.

Технічний засіб на якому було здійснено відеозапис, не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

В матеріалах справи взагалі відсутній відеозапис працівників поліції, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом, тобто на відеозапису відсутні: факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинки, виходу СФаксінам О.С. з автомобілю, з місця водія.

Тобто, докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

Адже, згідно п. 5 розділу II "Інструкції, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Окремо необхідно вказати, що однією з підстав (у сукупності) для скасуванняпротоколу про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486). Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року, у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270).

З огляду на викладене, до суду не надано належних та допустимих відеодоказів того, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому що відео запис, на якому фактично відсутні дані про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , проводився з істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу II Інструкції.

Пояснення самого водія на окремому аркуші паперу та на відеозапису також судом не можуть бути прийняті, як такі, що свідчать про наявність в його діях складу правопорушення, оскільки доказів руху транспортного засобу під його керуванням безпосередньо перед зупиненням транспортного засобу суду не надано.

Згідно Постанови ВС від 29.04.2020 року по справи 161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення до відповідальності.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності виниобвинуваченого.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Крім того, у справі «Pauland Audrey Edwards v. The United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованимивисновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дієюпринципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Також у даному Рішенні вказано, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином вважаю, оскільки встановлені гарантії дотримання вимог законодавства України та вимог відповідних Інструкцій, тому порушення цих вимог має наслідком незаконність результатів.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративнійвідповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється наоснові суворого додержання законності.

Тому вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали відносно ОСОБА_1 , не може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі вказані порушення при складанні адміністративного протоколу, відсутність та неналежність доказів ОСОБА_1 , провини, неповнота та порушення у діях працівників поліції, є підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Як зазначено в п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративні правопорушення від 19.04.2023 року серії ААД № 124683), суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 38 ч.2 КПАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 19.04.2023 року, тобто станом на дату розгляду справи в суді, а справа призначена до розгляду на 15.08 2023 рік, трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув.

Будь-якого продовження перебігу такого строку законом не передбачено, а тому в разі його закінчення провадження у справі повинно бути закрито, оскільки суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину по справі.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130,122-4,124,185, 221, 245, 247, 252, 268, 280-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі № 498/631/23 (3/498/465/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закрити провадження по справі № 498/631/23 (3/498/466/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя Н.С.Чернецька