Справа № 643/3470/19
Провадження № 3/643/2051/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Зміївського району Харківської області, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137847 від 28.02.2019, 26.02.2019 о 07-45 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 24», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті пр. Московського та вул. Кошкіна в м. Харкові, здійснив проїзд через перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору та при виникненні перешкоди, яку він спроможний об`єктивно виявити, не вжив всіх заходів для зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Кваліфікація згідно протоколу про адміністративне правопорушення

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 8.10., п. 12.3. Правил дорожнього руху (далі ПДР) та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підстави розгляду справи за відсутності її учасників

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Щит І.А. у судове засідання 21.02.2023 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Головков О.М. у судове засідання 21.02.2023 не з`явились, дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

23.04.2019 до суду від потерпілого ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких він просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 25).

08.06.2021 від представника потерпілого адвоката Головкова О.М. до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу в судовому засіданні 08.06.2021 за його відсутності та відсутності ОСОБА_2 .

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на виклик ОСОБА_1 , його захисника адвоката Щита І.А., Оганісяна С.Р. та представника ОСОБА_2 адвоката Головкова О.М. до суду та обізнаність вказаних осіб про перебування в провадженні суду даної справи, останні станом судового провадження не цікавились, у судове засідання не з`явились.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб.

Позиція учасників справи щодо правопорушення, зазначеного в протоколі

В попередніх судових засіданнях ОСОБА_1 винним себе не визнав. Згідно наданих ним пояснень, 26.02.2019 о 07-45 год. він, керуючи автомобілем «ГАЗ 24», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по пр. Московському у м. Харкові зі швидкістю приблизно 50 км./год. Перетинаючи на зелений сигнал світлофору перехрестя пр. Московського та вул. Кошкіна, він побачив, що перед ним перетинає дорогу по вул. Кошкіна автомобіль «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Намагаючись уникнути ДТП, він здійснив екстрене зменшення швидкості до зупинки його транспортного засобу, проте зіткнення все одно відбулось. ОСОБА_1 вважає винним у скоєнні ДТП водія автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , оскільки останній перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином, дії водія автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Також ОСОБА_1 зазначив, що його невинуватість підтверджується даними відеозапису, який був надісланий до суду працівниками поліції разом з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи. Згідно доводів ОСОБА_1 , жовтий сигнал світлофору загорівся, коли він вже проїхав світлофор та виїхав на перехрестя.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Щит І.А. 29.12.2022 надав суду письмові заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування зазначив, що згідно висновку експертизи водій ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР та його дії перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Виходячи з висновків експертизи, в діях ОСОБА_1 порушень вимог ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП, не встановлено (а.с. 139).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 20.05.2019 пояснив, що є батьком ОСОБА_1 та 26.02.2019, в день ДТП, перебував на передньому сидінні автомобіля «ГАЗ 24», державний номерний знак НОМЕР_1 . Позаду сидів брат свідка. Вони їхали на зелений сигнал світлофору із швидкістю приблизно 50-55 км/год. Дорогу перетинав автомобіль, який зупинився, щоб пропустити пішохода. Вони вжили заходів екстреного гальмування, проте відбулось зіткнення.

ОСОБА_2 під час розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив на відсутності своєї вини у виникненні ДТП та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Пояснив, що при виконанні повороту ліворуч в напрямку лікарні він дочекався, коли ввімкнеться зелений сигнал світлофору, виїхав на острівець між смугами руху та очікував, коли буде безпечним здійснити такий маневр, як перетин зустрічної смуги руху при повороті ліворуч. Дочекавшись вдалого моменту, він здійснив поворот в бік лікарні на зелений сигнал світлофору, перетинаючи зустрічну смугу руху, при цьому повністю переконався в безпеці маневру. Під час завершення маневру повороту, на проїжджу частину перед під`їздом до лікарні вийшов пішохід, якому горів червоний сигнал світлофору. ОСОБА_2 зупинився, як того вимагають вимоги ПДР, щоб не здійснити наїзд на пішохода, та відчув удар в праву задню частину автомобіля.

Крім того, ОСОБА_2 в якості додатку до клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, надіслав письмові пояснення, в яких виклав власну оцінку Висновку експертів № 18829/5338/5339/11398 від 30.06.2020.

Докази, досліджені судом

Крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137847 від 28.02.2019 (а.с. 1) та пояснень учасників справи, судом досліджені наступні докази, які були надані особою, що склала протокол: схема місця ДТП від 26.02.2019; письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.02.2019; письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.02.2019; письмові пояснення ОСОБА_4 від 26.02.2019; письмові пояснення ОСОБА_5 від 26.02.2019; СД-диск із відеозаписом; рапорти працівників поліції (а.с. 1-12).

Під час розгляду справи суду надані фотографії перехрестя, на якому відбулось ДТП (а.с. 44-47), та циклограму роботи світлофорних об`єктів на вказаному перехресті (а.с. 75-81).

Постановою суду від 04.09.2019 за клопотанням ОСОБА_1 в справі призначено судову-автотехнічну експертизу (а.с. 68-70).

На виконання постанови суду від 04.09.2019 року, експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса підготовлено висновок експертів за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи відео-, звукозапису № 18829/5338/5339/11398 від 30.06.2020 (далі Висновок експертів).

Згідно Висновку експертів, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1. та 16.8. ПДР, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.п. 10.1 та 16.8 ПДР і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

У Висновку експертів зазначено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.10., 8.11. та 12.3. ПДР. В діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 8.10. та 8.11. ПДР. Вирішити питання про наявність або відсутність для водія автомобіля «ГАЗ 24» ОСОБА_1 технічної можливості уникнути зіткнення (п. 12.3. ПДР), а також наявності або відсутності причинного зв`язку між його діями та настанням даної ДТП, на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині вказаного висновку.

У цьому ж Висновку експертів указано, що пояснення водіїв обох транспортних засобів відносно механізму розвитку даної ДТП являються, з технічної точки зору, неспроможними (а.с. 63-96).

Постановою суду від 24.09.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи відмовлено (а.с. 128-131).

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Згідно ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 124 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, викладених в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в пункті 39 постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а звернув увагу на необхідність застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зміст стандарту доказування «поза розумним сумнівом» розкритий у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 02.12.2022 у справі № 758/1780/17, від 29.11.2022 у справі № 693/1546/14-к, згідно яких такий стандарт доведення означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Верховний Суд в пунктах 26, 27 постанови від 27.06.2019 у справі № 560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України» зазначено, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Оцінка суду

Розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд вважає ключовим з них Висновок експертів. Зазначена позиція суду обумовлена тим, що Висновок експертів підготовлений комісією у складі трьох експертів, які володіють спеціальними знаннями у галузі науки і техніки та попереджені про кримінальну відповідальність за складення завідомо неправдивого висновку.

Крім того, суд враховує, що вказаними експертами є: старший науковий співробітник, який має вищу автотехнічну освіту, четвертий кваліфікаційний стаж судового експерта та стаж експертної роботи з 2012 - ОСОБА_6 ; завідувач сектору, яка має вищу технічну освіту, перший кваліфікаційний клас експерта та стаж експертної роботи з 2000 - ОСОБА_7 ; старший судовий експерт першого кваліфікаційного класу, яка має стаж експертної роботи з 1993 ОСОБА_8 .

Вказані дані щодо освіти, кваліфікації та стажу роботи експертів не викликають у суду сумнівів в професіоналізмі та фаховості осіб, які проводили експертизу.

Також суд звертає увагу, що Висновок експертів базується на об`єктивних даних відеозапису події ДТП, циклограмі роботи світлофорних об`єктів та математичних формулах, які визначають час, необхідний водієві автомобіля «ГАЗ 24» ОСОБА_1 для того, щоб привести гальмівну систему в дію після того, як зелений сигнал світлофору змінився на жовтий.

Крім того, як вбачається з Висновку експертів, останніми під час проведення експертизи було прийнято до уваги та проаналізовано всі наявні у справі докази, у тому числі пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про істотне значення такого доказу, як Висновок експертів, який фактично являє собою синтезуючу оцінку усіх наявних у справі доказів, виконану фахівцями у відповідній сфері наукових і технічних знань на підставі в тому числі об`єктивних даних відеозапису події ДТП та циклограми роботи світлофорних об`єктів.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , суд враховує таке. У суду відсутні дані, що співробітник поліції, який склав вказаний протокол, настільки ж ґрунтовно володіє фаховими знаннями у відповідній сфері науки і техніки, як експерти, що склали вказаний вище Висновок експертів. Крім того, суд звертає увагу, що станом на час складення протоколу, 28.02.2019, у працівників поліції були відсутні дані щодо режиму роботи світлофорних об`єктів, оскільки циклограма роботи світлофорних об`єктів була надана в ході судового розгляду справи.

Оцінюючи письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких останній зазначав на наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд враховує, що ОСОБА_2 є особою, яка має особисту заінтересованість у сприятливому для нього результаті розгляду даної справи.

Крім того, суд враховує, що пояснення ОСОБА_2 відносно механізму виникнення ДТП є по суті відображенням його суб`єктивного сприйняття обставин ДТП, на відміну від об`єктивних даних відеозапису події ДТП та циклограми роботи світлофорних об`єктів.

У суду відсутні дані, що ОСОБА_2 настільки ж ґрунтовно володіє фаховими знаннями у відповідній сфері науки і техніки, як експерти, що склали вказаний вище Висновок експертів.

Крім того, під час підготовки Висновку експертів, останні у тому числі на підставі об`єктивних даних відеозапису події ДТП та циклограми роботи світлофорних об`єктів дійшли висновку, що пояснення водіїв обох транспортних засобів відносно механізму розвитку даної ДТП являються, з технічної точки зору, неспроможними.

Ураховуючи наведене, суд під час співставлення та оцінки доказів, надає перевагу Висновку експертів, а не іншим доказам, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та письмовим поясненням ОСОБА_2 щодо механізму виникнення ДТП та винуватості ОСОБА_1 у її виникненні.

Згідно Висновку експертів, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 8.10. та 8.11. ПДР.

Ураховуючи наведене вище, суд приходить до висновку щодо недоведеності поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_1 технічних вимог п. 8.10. ПДР, та відхиляє дані протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 порушив зазначені вимоги ПДР.

Оцінюючи дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР, суд керується таким.

Згідно Висновку експертів, вирішити питання про наявність або відсутність для водія автомобіля «ГАЗ 24» ОСОБА_1 технічної можливості уникнути зіткнення, а також наявності або відсутності причинного зв`язку між його діями та настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині вказаного висновку.

Таким чином, експертами не зазначено в категоричній формі на відсутності в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.3. ПДР.

Разом з тим, як зазначено судом, доказування в справах про адміністративні правопорушення має відбуватись з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом», зміст якого розкритий вище.

Суд констатує, що експерти на підставі аналізу та оцінки усієї сукупності зібраних у справі доказів, у тому числі об`єктивних даних відеозапису події ДТП та циклограми роботи світлофорних об`єктів, не змогли дійти висновку щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3. ПДР.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3. ПДР та дані письмових пояснень ОСОБА_2 щодо винуватості ОСОБА_1 суд відхиляє з мотивів, зазначених вище.

Таким чином, судом не встановлено доказів, які б дозволили дійти безсумнівного та категоричного висновку щодо порушення ОСОБА_1 технічних вимог п. 12.3. ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3. ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням події ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності факту порушенням ним вказаних вимог ПДР.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов