№ апеляційного провадження: 33/824/906/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Гречана С.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Сербіна Ярослава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Сербін Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. В момент, коли до ОСОБА_1 під`їхали співробітники поліції, останній сидів у своєму авто з увімкненим двигуном за кілька хвилин до закінчення комендантської години та не здійснював керування транспортним засобом, а відтак, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 працівниками поліції від керування транспортним засобом та докази тимчасового затримання транспортного засобу. Також звертає увагу на те, що при відмові ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння були відсутні свідки. Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не роз`яснено його прав та обов`язків. Звертає увагу на розбіжності часу, який зазначений поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. Зазначає, що в постанові про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка додана до матеріалів справи, вказано що адміністративне правопорушення вчинено 27 листопада 2022 року о 04:55 год., проте, саме в цей час ОСОБА_1 перебував біля автомобіля та не міг керувати транспортним засобом. Відтак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Сербін Я.В. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №364040, в якому зазначено, що 27 листопада 2022 року 04 год. 40 хв. в м. Київ, вул. Івана Федорова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій проходити відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, та CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 2, 4).

Також до протоколу долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6216921 від 27 листопада 2022 року, зі змісту якої вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 3).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку,проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав. Жодних заперечень на те, що він не керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 4).

Відтак, ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника Мовчана В.С. на те, що останній не керував транспортним засобом, йому не було роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не роз`яснено його права та обов`язки, оскільки вказані посилання не відповідають матеріалам справи, в тому числі й відеозапису з нагрудної камери працівника поліції. ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та не зазначив в ньому жодних пояснень, при цьому ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження того, що він не керував транспортним засобом.

Суд також приймає до уваги ту обставину, щозгідно постанови серії ЕАР № 6216921 від 27 листопада 2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за порушення правил дорожнього руху, а саме, не виконання вимог дорожнього знаку 3.21. Вказана обставина також підтверджує факт керування особою транспортним засобом 27 листопада 2022 року. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 погодився, дії працівників поліції не оскаржував.

Доводи апеляційної скарги щодо розбіжності часу, який зазначений поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

На відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано факт пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, та факт відмови останнього у проходженні такого огляду. Розбіжності часу, який зазначений поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не свідчать про те, що наданий відеозапис або протокол про адміністративне правопорушення є неналежними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було залучено свідків, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Так, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Отже, у разі фіксації огляду особи на стан сп`яніння або відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на нагрудну камеру поліцейського, залучення свідків є необов`язковим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Сербіна Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Сербіна Ярослава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська