ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Справа №607/11572/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097684 від 28.08.2022, ОСОБА_1 , 28 серпня 2022 року о 22 год. 09 хв. у м. Тернополі по просп. Злуки, 28, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. « НОМЕР_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ОІМL ARLM-0313 (повірка дійсна до 20.05.2023), на табло якого висвітлило результат 1,71 ‰ проміле, однак водій з результатом не згідний та їхати у найближчий медичний заклад теж відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що діяв у стані крайньої необхідності, оскільки його донька ОСОБА_2 була у тяжкому стані, а він їхав у аптеку за ліками для неї, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 03.09.2022, з якої слідує, що 27.08.2022 ОСОБА_2 поступила у стаціонар КНП «Центр першої медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 5 із хронічним рецидивуючим панкреатитом, фаза загострення з порушенням зовнішньо, внутрішньо секретної функції та больовим синдромом.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази по них, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 перебував в стані крайньої необхідності за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок №1103).

Як вбачається із результату тесту технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» прилад ARLМ-0313 від 28.08.2022, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,71 ‰ проміле.

За змістом ст. 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 18 КУпАП визначене поняття "стану крайньої необхідності". Відповідно до цієї норми закону станом крайньої необхідності є вчинення дії, що передбачена нормами КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Матеріали справи та пояснення ОСОБА_1 вказують на те, що у момент коли останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він їхав у аптеку за лікарськими засобами для своєї доньки ОСОБА_2 , яка перебувала у важкому стані. Дана обставина підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 03.09.2022, з якої слідує, що 27.08.2022 ОСОБА_2 поступила у стаціонар КНП «Центр першої медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 5 із хронічним рецидивуючим панкреатитом, фаза загострення з порушенням зовнішньо, внутрішньо секретної функції та больовим синдромом.

Суд вважає, що крайня необхідність - це суб`єктивне право кожної людини. ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю ОСОБА_2 , і він у цій ситуації обрав найшвидший спосіб придбання необхідних його дочці медикаментів. В даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зволікання із доставкою медикаментів загрожувало здоров`ю його дочки.

Відповідно до змісту ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння вчинено ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності. ОСОБА_1 , діяв в інтересах своєї дочки ОСОБА_2 , особи яка страждає хронічним рецидивуючим панкреатитом у фазі загострення та больовим синдромом, для відвернення можливої небезпеки для життя і здоров`я, внаслідок різкого погіршення стану її здоров`я, тобто своїми діями він відвернув настання більшої можливої шкоди, ніж порушення охоронюваних державою інтересів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, суд вважає, що небезпека для життя та здоров`я ОСОБА_2 за даних обставин не могла бути усунута іншим шляхом, не пов`язаним із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого був, на думку суду, саме крайнім.

Оцінюючи в сукупності вищевказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності із п.4 ст.247 КУпАП - у зв`язку із перебуванням особи у стані крайньої необхідності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 17, 18, 130, 247, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з перебуванням особи в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. Т. Базан