Справа № 347/200/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

До Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшли адмінматеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП. Так, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 533461 від 16.01.2023 року, згідно з яким, 14.01.2023 року біля 23:30 год. перебуваючи під адміністративним наглядом в Косівському РВП ГУНП, був відсутній за місцем проживання згідно рапорта працівника поліції, чим порушив правила перебування під адміністративним наглядом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнав. Ствердив, що 14.01.2023 року перебував за місцем проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом із бабусею та дідусем, оскільки була пізня година, а в 23:30 год. родина вже відпочивала. Про те, що хтось стукає в двері житлового будинку, чи перебуває в домоволодінні ніхто з родини не чув. Просив суд закрити справу, оскільки правопорушення не вчиняв, і з складеним відносно нього протоколом не погоджується, вважає його безпідставним.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 187 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 533461 від 16.01.2023 року (а.с.1), ОСОБА_1 14.01.2023 року біля 23:30 год. перебуваючи під адміністративним наглядом в Косівському РВП ГУНП був відсутній за місцем проживання згідно рапорта працівника поліції, чим порушив правила перебування під адміністративним наглядом.

Разом з тим, у матеріалах справи, окрім рапорта працівника поліції, відсутні підтвердження (докази) до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а саме чи дійсно ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання. У письмових поясненнях ОСОБА_1 , зазначив, що 14.01.2023 року перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 спільно із бабусею та дідусем, коли працівники поліції стукали у двері ніхто не чув та не бачив, що хтось приходив, оскільки всі відпочивали.

Це підтверджується й усними поясненнями наданими безпосередньо під час розгляду справи в судовому засіданні. Суд зауважує, що пояснення надані ОСОБА_1 в суді є добровільними, даними з власної згоди, та узгоджуються з матеріалами справи.

Такі обставини, на переконання суду виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП., а в матеріалах справи, відсутні інші докази, які б беззаперечно підтверджували відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 533461 від 16.01.2023 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула