Провадження № 3/204/5811/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 265413 від 08 липня 2023 року, 08 липня 2023 року о 15.30 год. на а/д М-29 «Харків Перещепине» Новомосковського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford transit», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку у присутності двох свідків за допомогою приладу газоаналізатор «DRAGER Alcotest - 6820», результат огляду позитивний 0,42 проміле. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, виходячи з наступних підстав.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог вказаної статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП, деталізований затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Порядок) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (Інструкція).

Відповідно до п. 2, п. 6 Розділу І Інструкції та п.п.1-6 Порядку огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці - лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3, п.4, п.5 Розділу І Інструкції поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення до протоколу на підтвердження обставин вчинення особою адміністративного правопорушення долучено: рапорт, Акт огляду на стан сп`яніння, чек Драгер, пояснення свідків, відео зі стаціонарного відеореєстратора, яке до матеріалів справи не долучено.

Судом для повного та всебічного розгляду справи витребувано відеозапис зі стаціонарного відео реєстратора, який досліджено в судовому засіданні. Однак, з дослідженого відеозапису неможливо встановити жодну з фактичних обставин, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки з наданого відео файлу неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт його зупинки, підстав зупинки, роз`яснення прав, проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, його результатів, присутності при цьому свідків.

Таким чином, вказаний запис не є таким, який підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Згідно протоколу при проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено у присутності свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судовому засіданні судом досліджені письмові пояснення вказаних свідків, однак суд не може прийняти такі пояснення в якості належних та допустимих доказів, оскільки зазначені письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів. Так, з досліджених письмових пояснень не можливо встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. У поясненнях свідків не зазначено, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зміст письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є ідентичними, такими,що повторюють одне одного, у зв`язку з чим викликають об`єктивний сумнів.

Крім того, суд звертає увагу, що пояснення свідків відібрані з порушенням вимог Закону, так як у поясненнях не міститься відомостей на підставі якого документа було засвідчено особу, яка була запрошена в якості свідка. У зв`язку з зазначеним суд не може визнати вказані пояснення свідків, належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні досліджено рапорт інспектора поліції Каращук С.Л., відповідно до якого 08.07.2023 року відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений автомобіль «Ford transit», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на місці водій погодився пройти тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту 0,42 проміле.

Однак, оцінивши даний доказ з точки зору його належності та допустимості, суд дійшов висновку, що він не є таким, який підтверджує наявність об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Досліджуючи в судовому засіданні результат тесту приладу «Драгер» «Alcotest 6820», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що даний доказ не може бути покладений в основу доведеності вини у вчиненні правопорушення, так як з урахуванням відсутності підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, перебування у стані алкогольного сп`яніння біля автомобіля, який знаходиться у нерухомому стані, не доводить факту керування особою транспортним засобом, та відповідно наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином співробітниками поліції під час складання зазначеного протоколу не було долучено доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч вимог Закону, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.130,213,221,п.1ст.247,248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Безрук