ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/6331/22
Провадження № 3/553/654/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Козицького Т.Л., особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Костенка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27.10.2022 о 12 год. 55 хв. у м. Харкові, по просп. Гагаріна, 246, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що проживає разом із матір`ю, яка займається продажем квітів на ринку. Того дня йому зателефонувала матір та попрохала привезти їй квіти. Він привіз квіти на ринок, який знаходиться неподалік просп. Гагаріна, 246, та повертаючись додому його транспортний засіб було зупинено патрульними. Після зупинки він не зміг одразу знайти документи, від чого розхвилювався та йому стало погано, оскільки він страждає на цукровий діабет. Поліцейські повідомили причину зупинки, а саме порушення правил паркування, проте всіх обставин він не пам`ятає. При цьому він відмовився від проходження огляду, оскільки поліцейські запевнили його в тім, що наслідків для нього не буде, документи загубляться під час війни.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, в судовому засіданні прохав закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки, наданий запис відеофіксації не є безперервним, свідки правопорушення не були присутніми на місці зупинки з самого початку, на запису відсутнє повідомлення водія про виявлені у нього ознаки сп`яніння. При цьому прохав врахувати, що ОСОБА_1 має низку серйозних захворювань, він не вживає наркотичні засоби і після зупинки він розгубився, виглядав схвильованим, чим скористались поліцейські.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, його захисника, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП,

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення об`єктивно підтверджується наступними доказами, які є логічно узгодженими між собою та без суперечностей, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302734; рапортом працівника патрульної поліції щодо обставин зупинки транспортного засобу та виявлення у водія під час спілкування ознак сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в умовах КНП ХОР ОНД, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, в закладі охорони здоров`я, записом відеофіксації порушення. Виявлені у водія ознаки сп`яніння були зафіксовані у направленні на огляд та протоколі про адміністративне правопорушення, що узгоджується з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що керував транспортним засобом у вказані в протоколі час і місці, його було зупинено працівниками поліції, повідомлено про причини зупинки та на пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 на власний розсуд відмовився, хоча його було повідомлено про наслідки відмови від проходження такого огляду у виді складання відповідного протоколу. Також суд відхиляє твердження сторони захисту щодо відмови водія від проходження огляду через погіршення самопочуття та розгубленість, адже як пояснив в ході судового розгляду ОСОБА_1 він за медичною допомогою в цей день не звертався, має водійський стаж близько 25 років, а від так він не міг не знати Правил дорожнього руху, в тому числі тих, що зобов`язуються водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.10.2022 року керував транспортним засобом, рухаючись по просп. Гагаріна у м. Харкові був зупинений працівниками поліції У зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейських, водій відмовився пройти огляд в умовах закладу охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Таким чином вимог п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 не дотримався, йому пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку, від чого останній відмовився.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, виходячи із положень ст.23 КУпАП, суд зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих