Єдиний унікальний номер 142/74/23
Номер провадження № 3/142/56/23
ПОСТАНОВА

іменем України

22 лютого 2023 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Вінницької спеціалізованої пррокуратури у військові та оборонній сфер Центрального регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , -

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

21 лютого 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області від Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері Центрального регіону надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу солдат ОСОБА_1 , проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді сапера 2 інженерно- саперного відділення інженерно-саперного взводу, знаючи, що він повинен бути присутнім на ранкових та вечірніх шикуваннях особового складу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_3 для проведення огляду, а також протягом дня приступити до виконання своїх посадових обов`язків згідно займаної посади, у період з 08 год. 20.01.2023 року по 08 год. 00 хв. 22.01.2023 року в умовах особливого періоду, діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби у військовій частині НОМЕР_1 , самовільно, незаконно, без поважних причин був відсутній на ранковому та вечірньому шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 , а протягом робочих днів 20.01.2023 року та 21.01.2023 року до виконання своїх обов`язків згідно займаної посади не приступав, а знаходився у своєму житлі, що за адресою: в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, а саме: спілкувався із сім`єю.Дозволу на нез`явлення на службу 08 год. 20.01.2023 року та перебування поза межами місця служби у період з 08 год. 20.01.2023 року по 08 год. 00 хв. 22.01.2023 року солдат ОСОБА_1 у командування військової частини НОМЕР_1 не питав та такий дозвіл не отримував, тобто вчинив вказаними діями військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання 22 лютого 2023 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , адресована Піщанському районному суду Вінницької області, в якій він просить суд розгляд справи проводити без його участі, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, щиро розкаюється у вчиненому, просить суовро не карати та призначити йому стягненян у виді мінімального стягнення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, яка передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. та не передбачає є обов`язкової участі особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-15 КУпАП, суд вважає за можливе провести судовий розглял у відсутності ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Під час проходження військової служби, зокрема при виконанні обов язків військової служби, у відповідності до ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, утримуватися від негідних вчинків та стримувати інших від їх вчинення, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, встановлювати їдкий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено та діє по теперішній час.

Відповідно до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби у військовій частині НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 08 год. 00 хв. у рядового, сержантського та офіцерського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18 год. 00. хв. проводиться вечірній огляд на загальному шикуванні особового складу військової частини.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2023 року, яким зафіксовано факт недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду солдатом ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких він свою вину визнає та щиро розкаюється у вчиненому, копією доповіді про відсутність на військовій службі військовослужбовців та проведення службового розслідування від 20 січня 2023 року № 423, копією доповіді від 22 січня 2023 року № 484 про повернення військовослужбовців до місця дислокації військової частини, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 148 від 11 липня 2022 року про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 . Також судом досліджені долучені до протоколу медичну характеристику на ОСОБА_1 , згідно якої він практично здоровий, та службову характеристику на ОСОБА_1 , згідно якої за час проходження сужби він зарекомендував себе добре, а також копіювійськового квитка ОСОБА_1 ..

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та беручи до уваги характер та обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та, враховуючи положення ч. 1 ст. 8 КУпАП, згідно якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, вважає необхідним та достатнім для виправлення останнього застосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу в мінімальному його розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 245, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі шістдест п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: