Єдиний унікальний номер: 379/1376/23
Провадження № 3/379/769/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, за участю ОСОБА_1 та прокурора Бузинного В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшли справи про адміністративне правопорушення № 379/1376/23, 379/1377/23, 379/1379/23, 379/1381/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду від 20.09.2023 вищезазначені справи на підставі положень ч. 2 ст. 36 КУпАП були об`єднанні в єдине провадження з присвоєнням їм єдиного номеру 379/1376/23.

ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VІІ, в порушення вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме:

1) ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив визначений законом орган управління - Мінагрополітики про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме: щодо суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, який виник перед підписанням наказу від 23.12.2021 №59-К «Про преміювання працівників», яким серед інших працівників закладу встановив собі премію в розмірі 200 відсотків до посадового окладу, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7КУпАП (а.с. 4-14, протокол №2028);

2) ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату, вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписав наказ від 23.12.2021 №59-К «Про преміювання працівників», яким серед інших працівників закладу встановив собі премію в розмірі 200 відсотків до посадового окладу, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7КУпАП( а.с. 64-73, протокол №2029);

3) ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив визначений законом орган управління - Мінагрополітики про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме: щодо суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, який виник перед підписанням наказу від 18.08.2022 №10-К «Про преміювання працівників», яким серед інших працівників закладу встановив собі премію в розмірі 3502,50 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7КУпАП(а.с. 109-119, протокол №2030);

4) ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату, вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписав наказ від 18.08.2022 №10-К «Про преміювання працівників», яким серед інших працівників закладу встановив собі премію в розмірі 3502,50 гривні, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7КУпАП (а.с. 154-163, протокол №2031).

Прокурор Бузинний В.С. у судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення та зазначив, що матеріали справи містять усі необхідні та достатні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених, ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Також прохав накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав повністю. Пояснив, що Міністерство агрополітики та Департамент освіти і науки усно відмовилися від надання згоди на преміювання. В своїх діях не вбачає конфлікту інтересів. Вищестоящі органи не повідомляв письмово про конфлікт інтересів.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

У ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" № 1700-VІІ (далі - Закон № 1700-VІІ) встановлюється, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Невиконання зазначеного обов`язку, його неналежне або несвоєчасне виконання є діянням, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У свою чергу у ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ передбачено, що особи, зазначені у п. 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Невиконання зазначеного обов`язку або його неналежне виконання є діянням, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому аналіз ч. 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП дає можливість зробити висновок, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП має спеціального суб`єкта - суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VІІ.

Зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону випливає, що вимоги законодавства про запобігання корупції поширюються на осіб, які прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ.

Відповідно до статуту, затвердженого наказом Мінагрополітики від №290, Київський обласний державний навчально-курсовий комбінат створений наказом Київського обласного об`єднання «Сільгосптехніка» від 19.04.1972 №142.

Київський обласний державний навчально-курсовий комбінат є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, штампи, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Розпорядженням КМУ від 18.06.2021 №693-р «Про передачу цілісних майнових комплексів підприємств, установ та організацій до сфери управління Мінагрополітики» Київський обласний державний навчально-курсовий комбінат передано із сфери управління Мінекономіки до сфери управління Мінагрополітики.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Отже, Київський обласний державний навчально-курсовий комбінат є юридичною особою публічного права.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що чинне законодавство, особливо антикорупційне, містить наскрізне поняття посадової особи юридичної особи публічного права, зміст якої зводиться до особи, яка постійно або тимчасово чи за спеціальним дорученням обіймає посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколами про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 14.09.2023 №2028, №2029, №2030, 2031;

-копією статуту Київського обласного державного навчально-курсового комбінату;

-копією наказу від 09.09.2021 № 44-ДП «Про покладення виконання обов`язків на ОСОБА_1 ;

-копією Положення про оплату праці та преміювання Київського обласного державного навчально-курсового комбінату;

-копією наказів про преміювання працівників Київського обласного державного навчально-курсового комбінату від 23.12.2021 № 59-К, від 18.08.2022 № 10-к;

-поясненнями ОСОБА_1 від 14.09.2023.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних корупцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до офіційних роз`яснень НАЗК щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці конфлікт інтересів виникає при вирішенні питання про встановлення собі стимулюючих виплат керівник ( ОСОБА_1 ) самостійно оцінює свою роботу за певними критеріями, визначними у відповідних нормативно-правових актах, і встановлює їх конкретний розмір. Приватний (майновий) інтерес такого керівника ( ОСОБА_1 ) полягає у заінтересованості отримати заробітну плату у більшому розмірі та впливає на об`єктивність і неупередженість прийняття ним рішень щодо встановлення собі стимулюючих виплат. Отже, у керівника ( ОСОБА_1 ) виникає конфлікт інтересів, який потребує врегулювання у встановленим Законом N 1700-VII порядку.

Тобто, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

З огляду на те, що директор державного закладу не має безпосереднього керівника, то при виникненні конфлікту інтересів він повинен повідомляти визначений законом орган управління. У даному випадку уповноваженим органом управління є Міністерство аграрної політики та продовольства України (п. 1.1. статуту)

Таким чином, у діяльності ОСОБА_1 , як керівника, при прийнятті рішення щодо встановлення собі особисто премії, наявний реальний конфлікт інтересів, що зобов`язує його дотримуватись положень п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII.

У ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовим чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктівнісь або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень (Примітка ст. 172-7 КУпАП).

Тобто, реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище, реально зіткнувся з його службовими повноваженнями, як керівника, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а саме: під час підписання наказів від 23.12.2021 № 59-к та від 18.08.2022 № 10-к. У цьому випадку ОСОБА_1 повинен був утриматись від підписання даних наказів, a також повідомити Мінагрополітики про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Тобто ОСОБА_1 був зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання реального конфлікту інтересів, чого ним здійснено не було.

Отже, виконуючий обов`язки директора (керівник) Київського обласного державного навчально-курсового комбінату ОСОБА_1 , не повідомивши в установленому Законом № 1700-VII порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів Мінагрополітики, порушив вимоги п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону № 1700-VII, у тому числі вимог статті 28.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за фактом вчинення яких були складені відповідні протоколи, щодо неповідомлення ОСОБА_1 як посадовою особою юридичної особи публічного права у встановлених законом випадках та порядку про виникнення у нього реального конфлікту інтересів, а також прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його винуватості, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкцій за ч. 1 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та з урахуванням ст. 36 КУпАП призначити остаточне стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33-36, 40-1, 172-7, 221, 246, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та Законом України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст. 172-7 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню:

за ч.1 ст. 172-7 КУпАП за епізодом від:

23.12.2021 у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок),

18.08.2022 у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок);

за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за епізодом від:

23.12.2021 у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок),

18.08.2022 у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

На підставі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) (отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Таращанська міс/21081100 ЄДРПОУ 37955989, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок IBAN UA0010850, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

Роз`яснити правопорушнику його обов`язок сплатити штраф не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: В. І. Зінкін