ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/167/23 Справа № 701/810/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Костенко А. І. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 17 листопада 2022 року о 09 год. 06 хв., від М05 "Маньківка-Іваньки-Буки" +12 км, керував автомобілем GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити справу. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, з огляду на норми ст. 19 Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» (надалі Закон).

Приводить версію подій, за якою поліцейський з РПП СПД № 1 ВП №1 Уманського РУП ОСОБА_2 та його напарник ОСОБА_3 , у незаконний спосіб, за відсутнсоті порушення правил дорожнього руху водієм, 17. Листопада 2022 року о 9.00 годині зупинили автомобіль GEELY EMGRAND. При цьому ходові вогні були включені, він та пасажир були пристебнуті пасками безпеки.

Працівники поліції були без нагрудних жетонів, не представились, не вказали їх посади, прізвище, ім`я та по батькові, поліцейські звання, чим грубо порушили норми Закону.

Стверджує, що зупинення його автомобіля здійснювалось з метою перешкоджання бути присутнім на розгляді справи у суді за участю поліцейського Коваля В.П.

Суд також не дав належної оцінки тому, що в судове засідання цей поліцейський чотири рази викликавсь для допиту, в якості свідка для встановлення всіх обставин та його повноважень, але так і не з`явився.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на приписи розділу І п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція) та ч. 3 ст. 266 КУпАП щодо порядку направлення водія на огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я.

Вказує, що він погодився на таких огляд, втім поліцейські в незаконний спосіб винесли акт про його відмову, що не відповідає дійсності.

Посилається на неповноту судового розгляду, порушення ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП, оскільки суд відмовив йому у задоволенні клопотання про витребування доказів з Уманського районного управління поліції ГУНП Черкаської області щодо повноважень поліцейських.

На переконання апелянта, судом прийнято до уваги неналежні докази у даній справі.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Утім у винесеній судом постанові не вказано яким технічним засобі двічі проводилась відеофіксація. Зазначає про невідому марку камер, на які здійснювався поліцейськими відеозапис.

Отже, з огляду на вище викладене, у зв`язку з не дослідженням доказів з приводу повноважень поліцейських на складання протоколу, відсутності нагрудних жетонів поліцейських, посадових інструкцій даних поліцейських, що собою є сектор поліції, порядок передачі матеріалів до суду, що, на думку апелянта, призвело до винесення незаконної постанови суду.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленої про дату, час, місце судового засідання, не з`явився, в апеляційній скарзі просив судове засідання провести за його відсутності, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492154 від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 в цей день о 09 год. 06 хв., від М05 "Маньківка-Іваньки-Буки" +12 км, керував автомобілем GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в яких є відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Суд першої інстанції надав належний аналіз відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого видно, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час розмови водія повідомили, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння і працівники поліції йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 , категорично відмовився. Потім ОСОБА_1 , сказав, що пройде огляд у медичному закладі, але поїде туди сам на своєму автомобілі. На це працівники поліції повідомили йому, що, оскільки у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, він відсторонений від керування і запропонували йому проїхати в медичний заклад з ними, на що ОСОБА_1 , також заперечив.

Окрім того, судом першої інстанції був безпосередньо допитаний інспектор з РПП СПД № 1 ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , який пояснив, що 17 листопада 2022 року близько 09.00 год. ним був зупинений транспортний засіб, який рухається без увімкнене ближнє світло фар або денних габаритних вогнів. У ході спілкування у водія вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Водієві було запропоновано пройти огляд, на що той відмовився і залишив місце водія. Виник конфлікт, через що жінка, яка була пасажиром, пересіла на місце водія. Вони водія відсторонили від керування і він не продовжив подальший рух. Від підпису в протоколі і від ознайомлення водій відмовився. Від моменту зупинки і до того як пасажир жінка пересіла за кермо автомобіля все фіксувалося на боді-камеру. Розмови про те, що дружина завезе ОСОБА_1 , на його автомобілі до медичного закладу для проходження огляду не було. ОСОБА_1 погоджувався їхати до медичного закладу на своєму власному автомобілі, але на ньому той їхати не міг, оскільки був відсторонений від керування.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що ОСОБА_1 після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу чи лікарем закладу охорони здоров`я, такий огляд не пройшов. Фактично без дозволу патрульного поліцейського покинув місця зупинки транспортного засобу, що безумовно свідчить про відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, цебто не виконання вимог п. 2.5 ПДР.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апелянта про винесення постанови з порушенням матеріального та процесуального права, з огляду на норми Закону, оскільки працівники поліції були без нагрудних жетонів, не представились, не вказали їх посади, прізвище, ім`я та по-батькові, поліцейські звання, не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, його направлення до суду тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Відсутність в постанові судді вказівки на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис поліцейським, не тягне за собою безумовної підстави для визнання цього доказу недопустимим, оскільки вимоги до постанови судді про накладення адміністративного стягнення та до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів не є тотожними.

Апеляційним судом не встановлено неповноти судового розгляду, тому відхилення судом клопотання про допит працівника поліція, витребування письмових доказів не вплинуло на висновки суду. Разом з тим під час судового розгляду в суді першої інстанції не залишилось недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук