Справа № 283/1907/23
провадження №3/283/995/2023
П О С Т А Н О В А
15 серпня 2023 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1
за ст.130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171028 від 13.07.2023, 13 липня 2023 року близько 09 год. 18 хв. ОСОБА_1 в м. Малин по вул. 10 ОГШБ керував автомобілем марки «Seat Ibiza», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.
Відповідно до результатів перевірки стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager» Alcotest-6810, ARBН-0658 тест №152, рівень алкоголю в крові 0,25‰.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.
Дослідивши подані до суду матеріали, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Працівниками поліції кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, що полягають у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме: Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція). Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).
Окрім того, відповідно до п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 2,3 ст. 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Відповідно до постанови про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВС України від 19.12.2008 №18) від 23.12.2005 №14, визначено, що своєчасний і правильний розгляд справ про злочини, передбачені статтями 286 - 289, 415 Кримінального кодексу України, а також справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 та 6 ст. 121, ч. 3 та 4 ст. 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, ч. 3 ст. 123, ст. 124, ч. 4 ст. 127, ч. 2 ст. 127-1, ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.
Всупереч вище викладеного, працівниками поліції не надано жодного доказу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність ознаки повторності вчинення адміністративного правопорушення.
Суд вбачає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Винність правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами:
письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 в протоколі №171028;
результатами перевірки за допомогою приладу «Drager», де зазначено рівень алкоголю в крові 0,25‰,
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду;
відеозаписами події від 13.07.2023 з диску, згідно яких підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 .
На момент оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, що підтверджується письмовими розписками від 13.07.2023.
Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.
Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, ОСОБА_1 суду не надано.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду справи не виявлено.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У протоколі фабула вчиненого адміністративного правопорушення викладена без вказівки про його повторне вчинення протягом року, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 130 КУпАП. За її відсутності настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Аналіз даної норми законодавства свідчить про те, що суд не вправі самостійно збирати докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
До матеріалів справи, які надійшли до суду з поліції, будь-які довідки або інша інформація про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не міститься, відповідні докази не долучені.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції статті у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами у зв`язку з його відсутністю.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 536,80 грн. судового збору.
Керуючись ст. 130 ч. 1, 221, 283, 284 ч.1 п.1, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Штраф належить стягнути на наступний рахунок:
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя