ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1840/22

07 вересня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли відВідділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №304695 від 09.09.2022 року, водій ОСОБА_1 , 09.09.2022 року о 23 год. 44 хв. на А/Д Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, 118 км, керував автомобілем Nіsan , д.н.з. НОМЕР_1 (Lt), в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою газоаналізатора Алкотест «Драгер6810», результат 0,84 проміля, тест № 5582, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечував та пояснив, що він на добровільних засадах допомагає волонтерам у перевезенні гуманітарної допомоги, а саме автомобілів для ЗСУ. Такі перевезення він здійснював від українського кордону до місця, де здійснювали ремонтні робота, та безпосередньо до військових частин. Так автомобіль Nіsan Navara, д.н.з. НОМЕР_1 (Lt) потрібно було терміново перевезти після ремонту та передати на потреби ЗСУ. В той день він спиртні напої не вживав, однак на передодні з друзями був на поховані загиблого воїна - односельця. Про крайню необхідність у керуванні автомобілем він відразу повідомив поліцейських.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, покази свідка ОСОБА_2 та надані письмові документи, дійшов таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАПвстановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В ході дослідженого в якості доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що відразу після зупинки автомобіля під час комендантської години, ОСОБА_1 та пасажир автомобіля ОСОБА_2 пояснювали необхідність керування транспортним засобом в комендантську годину , екстреною необхідністю доставлення автомобіля Nіsan Navara, д.н.з. НОМЕР_1 (Lt) для потреб ЗСУ.

З наданих суду копій документів (листа-прохання від 23.08.2022 №7035 за підписом командира В/Ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 ) вбачається, що автомобіль Nіsan Navara, д.н.з. НОМЕР_1 (Lt) був придбаний для військової частини НОМЕР_2 для виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , якого було допитано судом в якості свідка, вбачається, що він разом з ОСОБА_1 займаються волонтерською допомогою та здійснює перевезення автомобілів із-за кордону на територію України, ремонтують їх та передають на потреби ЗСУ. Автомобіль Nіsan Navara, д.н.з. НОМЕР_1 (Lt) також призначався для потреб ЗСУ і його терміново потрібно було 09.09.2022 перевезти з м.Костопіль, де його ремонтували, далі для передачі військовим, це була крайня необхідність.

Аналізуючи наведені обставини та твердження правопорушника щодо наявності крайньої необхідності, суд виходить з того, що згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За законом, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

В ході розгляду справи, суд має дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Верховний Суд вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності недостатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю доведена належними та допустимими доказами.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвертав настання більшої можливої небезпеки, яка загрожує державному порядку, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України, з огляду на виявлений у нього стан алкогольного сп`яніння, про стан крайньої необхідності він повідомив відразу після зупинки поліцейських.

За вказаних обставин, суд приймає до уваги доводи та твердження про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП в стані крайньої необхідності, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП виключає провадження по справі та приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.ст. 17, 18 КУпАП у зв`язку із перебуванням його у стані крайньої необхідності, а провадження у справі закрити, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.17,18, п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити .

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч