ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/58/23

Провадження № 3/568/84/23

26 січня 2023 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, паспорт серії № НОМЕР_1 виданий 5624 від 06.12.2021 р., РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

27 листопада 2022 року о 22 год. 14 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , чим порушив обмеження адміністративного нагляду, а саме: заборонна виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 17.12.2021 р.

Крім того, 28 листопада 2022 року о 22 год. 43 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , чим порушив обмеження адміністративного нагляду, а саме: заборонна виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 17.12.2021 р.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 26.01.2023 р. справи №568/58/23 (провадження по справі №3/568/84/23), №568/59/23 (провадження по справі №3/568/85/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднане в одне провадження із присвоєнням єдиного номера справи №568/58/23 (провадження по справі №3/568/84/23).

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, був належно повідомлений про місце, час і дату розгляду даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 2 статті 187 КУпАП. Диспозиція ч.2 ст.187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Частина 1 ст.187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції. Стаття 9 Закону України Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі, містить вичерпний перелік обов`язків піднаглядних.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд та вчинені особою повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, в тому числі і порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, передбаченого ст. 187 КУпАП. Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері дотримання правил адміністративного нагляду. Адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених із місць позбавлення волі, які здійснюють органи Національної поліції. Такий вид контролю використовують з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, а також здійснення виховного впливу на них.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у діяннях, які полягають у порушенні правил адміністративного нагляду особами, щодо яких його встановлено, в тому числі у вигляді дій, що передбачають порушення заборони виходити з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу. Суб`єктивну сторону цього протиправного діяння переважно характеризує наявність вини у формі умислу.

Суб`єкт правопорушення - повнолітня особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання.

Про наявність чи відсутність свідків у протоколах не зазначено, так само не вказано й про те, чи здійснювалась відеофіксація правопорушення.

Працівниками поліції при складенні протоколів, на підтвердження вини ОСОБА_1 не додано жодного доказу, який би об`єктивно вказував на факти невиконання покладених на нього обов`язків, що були виявлені протягом періоду перебування під адміністративним наглядом.

Рапорти з приводу відсутності ОСОБА_1 вдома, не можуть слугувати однозначними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки складені працівниками поліції, тобто зацікавленими особами.

Будь-яких інших доказів на підтвердження інкримінованого йому діяння ініціаторами складення протоколів не додано та судом встановлено не було.

Співробітниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що, в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

На переконання суду, дані відображені працівниками поліції про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, адже його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях та хибних висновках, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 187, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк