Номер провадження: 3/161/184/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., при секретарі Гичці М.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Книша С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №061179 від 04.10.2022, ОСОБА_1 04.10.2022 о 09 год 20 хв у м. Луцьку на перехресті вулиць Шевченка та Чернишевського, керував транспортним засобом марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адмінправопорушення не визнає. В той день відвіз до школи доньку та повертався додому в с. Тарасове. На перехресті вулиць Шевченка-Чернишевського о 09.20 перед ним виїхав службовий автомобіль поліції, зупинився у «кишені» для громадського транспорту, подав звуковий сигнал зупинки, на який ОСОБА_1 зупинився. Після цього інспектор запропонував пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння, однак жодного газоаналізатора в наявності не виявилось. Він повідомляв працівників поліції, що не вживав алкогольні напої. Приблизно через годину, з`явився прилад «Драгер», однак мундштук на ньому вже був розпакований. Тому ОСОБА_1 неодноразово клопотав про забезпечення йому адвоката, однак працівники поліції не забезпечили адвоката. Працівника поліції, на його прохання, відмовились проїхати для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад. Наявний в матеріалах справи акт та направлення складені без участі свідків та з грубим порушенням КУпАП. Так, в направленні на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння зазначений час 04.10.2022 10.15 год, тоді як сам адміністративний протокол був складений раніше: 04.10.2022 о 10.10 год. Про складання акту та направлення ОСОБА_1 дізнався з матеріалів справи. Крім того, вважає, неправомірними дії працівників поліції щодо його зупинки, оскільки згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 28.11.2022 постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Демосюка Дмитра Ігоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 жовтня 2022 року серії БАБ №305205 - скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Після закінчення процедури оформлення протоколу, він звернувся в Центр терапії залежностей, де пройшов обстеження на стан сп`яніння і консультаційним висновком лікаря-нарколога від 04.10.2022 встановлено 0,00 проміле, тверезий. Вважає, що працівниками поліції не дотримано процедури і порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не забезпечено право на захист, не виконавши вимоги закону щодо направлення водія для огляду в заклад охорони здоров`я, а тому просить суд закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Книш С.В. в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 04.10.2022 проходивши поруч, побачив ОСОБА_1 , якого зупинили працівники поліції. Інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння, однак «Драгера» в наявності спочатку не було, а газоаналізатор, який запропонували пізніше - був без жодних документів та з відкритим мундштуком, що і викликало недовіру до приладу. ОСОБА_1 попросив скористатися правом на адвоката, але його клопотання працівники поліції - проігнорували. Пізніше ОСОБА_1 попросив поїхати в медичний заклад для огляду, однак поліцейський йому відмовив. Направлення на огляд водія транспортного засобу та акт не складалися при них. Чи підписували свідки протокол він не бачив. Запаху алкоголю з ротової порожнини чи порушення координації рухів у ОСОБА_1 не було.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, відповідно до частин 2, 3 та 5 ст. 266 КУпАП, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

Додатками до протоколу зазначено: фото-відеозаписи з камери, акт огляду, розписка, направлення.

Судом встановлено, що долученим до матеріалів справи відеозаписом неможливо встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але підтверджується те, що ОСОБА_1 висловлював намір та бажання скористатися правом на захист, йому не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів допустимість здобутих доказів поліцейськими.

Крім того, з дослідженого акту огляду на стан сп`яніння вбачається, що в ньому відсутня інформація про водія проведеного огляду. Направлення на огляд в заклад охорони здоров`я було складено о 10.15, а час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено 10.10 год.

Також працівниками поліції не здійснювалась безперервна фіксація місця події, як того вимагає діюче законодавство.

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 28.11.2022, постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Демосюка Дмитра Ігоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 жовтня 2022 року серії БАБ №305205 - скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста КП «Волинського медичного центру терапії залежностей» №704 від 04.10.2022, ОСОБА_1 встановлено діагноз тверезий.

На неодноразові виклики суду, інспектори поліції в судове засідання для допиту в якості свідків не з`явились, пояснення не надали.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 правопорушення немає.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в ході розгляду справи є не доведеною.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається не винною доки її вину недоведено згідно з законом.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, оцінивши наявні у даній адміністративній справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1 , 247 ч.1п.1, 283, 284 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк