Справа 362/4247/22
Провадження 3/362/82/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

10.10.2022 о 00:30 год. в м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, 402, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Acsis у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в присутності свідків за допомогою приладу «Alcotest Drager-6810» результат якого становить 0,38 ‰, від керування відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив факт своєї вини вказав, що тієї ночі вони з товаришем повертались додому. На шляху вийшов з ладу мопед і почали його ремонтувати. Оскільки це зайняло багато часу, то наступила комендантська година. Коли проїжджали блокпост, то там їх зупинили за порушення комендантської години. Відбулася суперечка з черговими на блокпосту, які викликали працівників поліції. По прибуттю працівники поліції запитали хто був за кермом і він, ОСОБА_1 , сказав, що керував мопедом він, хоча насправді водієм був знайомий ОСОБА_2 . ОСОБА_2 був тверезий, а він трохи випив алкоголю. Не може пояснити чому тоді збрехав поліцейським. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, пройшов цей огляд, результат приладу показав 0,38 ‰.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бородін А.В.. (діє на підставі ордеру серія АІ 1228689 від 28.10.2022) заперечив факт вини свого клієнта та просив суд закрити цю справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом тоді не керував, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому доказів перебування останнього у статусі водія матеріали справи не містять. Тому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , як звичайному громадянину, який був пасажиром. За таких обставин, на його думку, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник просив суд викликати свідків події, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також поліцейських, які оформляли протокол. Також просили допитати у якості свідка ОСОБА_3 , який був очевидцем подій та є власником транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4 , працівник поліції, який складав адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив суду, що тієї ночі їх викликали чергові на блокпост. Прибули екіпажем до місця події. Там були представники територіальної оборони, які чергували на блокпосту, та двоє хлопців, обоє були з ознаками алкогольного сп`яніння. Чергові вказали на ОСОБА_1 , як на водія мопеда. ОСОБА_1 цей факт підтвердив і їм. В подальшому на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, результат становив 0,38 ‰. При цьому ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв. З огляду на встановлений результат було складено відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, транспортний засіб було евакуйованого на штраф майданчик, а ОСОБА_1 та його товариша вони доставили до місця проживання. При проведені огляду ним застосовувалась відео фіксація та було залучено двох свідків. Жодних заперечень чи зауважень щодо процедури огляду чи дій працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що тієї ночі саме він був за кермом мопеда. Пасажиром був його друг ОСОБА_1 , обоє поверталися з смт. Глеваха, де їх зупинили чергові на блокпосту через порушення комендантської години. Коли прибули працівники поліції, то ОСОБА_1 сказав їм, що був водієм. Не розуміє, чому він так вчинив. Оскільки він, ОСОБА_3 , не мав при собі посвідчення водія, то мовчав.

Cвідок ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 надали суду пояснення, що тієї ночі були черговими на блокпосту, зупинили мопед. Там було двоє хлопців, які були п`яні. Викликали працівників поліції. Поліцейські оформляли протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 , вони були неподалік, однак деталей не бачили. Підписали усі документи. Не розуміють чому протокол складено на ОСОБА_1 , бо він був пасажиром.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у розгляді справи, суд встановив таке.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного <…> сп`яніння <…>.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.9.а Прaвил дoрожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6, п.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим відповідно до п. 2.6 Правил дорожнього руху України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Згідно із фабулою ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої. Так, при оформлені вказаного протоколу працівником поліції застосовано технічний запис з метою фіксації процедури проходження ОСОБА_1 такого огляду на місці зупинки, водночас залучено двох свідків.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні. З даного відеозапису вбачається факт того, що ОСОБА_1 без будь-якого тиску в добровільній формі підтверджує факт керування транспортним засобом та в подальшому проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу приладу «Alcotest Drager-6810» результат якого становить 0,38 ‰ . При цьому жодних зауважень не висловлює. Даний факт не оспорювався стороною захисту.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними зі змісту протоколу серії ААБ № 150070 від 10.10.2022, де у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «випив пляшку пива»;

-даним результатів приладу «Драгер 6810», тест № 895 від 10.10.2022, згідно з яким виявлено 0,38 ‰;

-даним акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким в зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння йому проведено огляд за допомогою приладу Alcotest 6810 результат якого становить 0,38 ‰, при цьому були присутні двоє свідків;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 10.10.2022, за якими водій ОСОБА_1 у їх присутності пройшов огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest 6810» результат якого 0,38 ‰;

-даними акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.10.2022. за яким транспортний засіб Honda Acsis було поміщено на майданчик тимчасового утримання.

Перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest Drager Драгер 6810», результат якого становить 0,38 ‰. При цьому при проведення такого огляду поліцейський застосував технічний запис з метою фіксації, а також залучив двох свідків.

Отже, у даному випадку поліцейським дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як то передбачено вищезазначеними положеннями закону.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Зокрема як вбачається із відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції він добровільно, без будь-якого примусу, вказав, що саме він керував транспортним засобом. Таким чином, з огляду на те, що пояснення свідків мають значні розбіжності та оцінюючи інші докази у їх сукупності, суд не бере ці пояснення, які надавали суду, до уваги.

При цьому суд зауважує, що за правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту, щодо невизнання вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

На думку суду, твердження ОСОБА_1 та його захисника є лінією захисту з метою уникнення відповідальності.

Критично суд оцінює і покликання сторони захисту про те, що хоча ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, але пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, проте не погодився з його результатом оскільки не керував вказаним транспортним засобом, і розцінює їх як обрану стороною позицію захисту. Зокрема, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні інші документи додані до вказаного протоколу будь-яких застережень щодо не керування ним транспортним засобом не містять.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, клопотання сторони захисту про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання своєї вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко