Справа № 203/142/23
Провадження № 3/0203/403/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 25.12.2022 р. серії ААД № 458982 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №458982, 25 грудня 2022 року о 13 годині 40 хвилин в м.Дніпро, Центральний район, вул.. Пилипа Орлика, 15а, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Suzuki Verole, Б/Н, vin НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на бодікамеру - 474177, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав та пояснив, що наркотичні засоби він ніколи не вживав та не вживає. В цей день він їхав до лікарні в якій перебував у реанімаційному відділені його батько ОСОБА_2 , який потрапив до реанімаційного відділення 23.12.2022, та з яким він перебував, через відсутність нормального відпочину та нервовий стан можливо мав не гарний вигляд. Відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння лише через те, що поспішав до батька в лікарню.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На відеозапису нагрудної камери поліцейського, запис з якої був досліджений судом, не повністю відображено спілкування водія з працівниками поліції.

З відеозапису не вбачається, яка причина зупинки автомобіля. Поліцейський відразу повідомляє ОСОБА_1 , що у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та з`ясовують у останнього чи відмовляється він від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що він працює водієм громадського транспорту «маршрутці» та постійно перевозить пасажирів, ніяких наркотиків він не вживає. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що має втомлений вигляд через те, що постійно працює та відпочиває лише по чотири години на добу у зв`язку з роботою, стверджує про відсутність ознак будь-якого сп`яніння, у зв`язку з чим відмовляється від проходження медичного огляду. Права та обов`язки ОСОБА_1 ,стосовно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, не роз`яснювались.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, в той час його батько перебував у реанімаційному відділенні лікарні, у зв`язку з чим він не міг витрачати час на проходження медичного огляду, про що повідомив працівників поліції.

Факт перебування батька ОСОБА_1 в реанімаційному відділенні підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , 1945 року народження, з якої вбачаться, що він з 23 грудня 2022 року, та зокрема, 25 грудня 2022 року перебував у важкому стані у реанімаційному відділенні МЛК-16 м. Дніпро у зв`язку з повторним гострим інфарктом міокарда.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, матеріали свідчать про відсутність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та відсутність підстав для вимоги про термінове проходження ним медичного огляду, враховуючи на обставини, про які зазначив ОСОБА_1 та які підтверджені документально.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Суддя Л.Л. Шрамко

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання чинності.

Постанова набрала чинності «___» ____________ 2023 року.

Секретар: ____________