Справа № 159/4270/23
Провадження № 3/159/1986/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л. розглянувши справу, яка надійшла з Головного управління ДПС у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення виклад суті правопорушення наступний:

«Встановлено, що ОСОБА_1 директор ТзОВ «Негабарит-Сервіс» вчинила правопорушення порушено ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку: перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні квітень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено

1. п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено відсутність у платника права на отримання бюджетного відшкодування на загальну суму 1199635 грн.

2. п.44.1. п. 44.6 ст.44, п. 46.1. ст. 46, п. 198.1. 198.2. ст. 198, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело завищення суми від`ємного значення що включається до складу наступного податкового звітного періоду по декларації за квітень 2023 року (р.21) в сумі 3130187 грн.

Дата, час і місце вчинення порушення квітень 2023 року за фактичною адресою: Волинська обл смт. Люблинець вул. Заводська буд. 7 А. триваюче правопорушення виявлено 14.07.2023 року (акт №11193 /07-01/37707423 від 14.07.2023)».

Такий виклад суті правопорушення викликав справедливі нарікання ОСОБА_1 , яка просить провадження у справі закрити. Суть претензій до протоколу зводиться до того, що він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. А саме, в графі «Дата, час і місце вчинення правопорушення» не вказана конкретна дата вчинення правопорушення, адже порушення ведення податкового обліку вчиняється в конкретний день, а не під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки, оформленої актом перевірки №11193 /07-01/37707423 від 14.07.2023. У графі про вчинення правопорушення не вказано, в чому саме полягає порушення ведення податкового обліку, а лише наводяться посилання на конкретні статті ПК України з абстрактним описом. Протокол не містить посилання на те, про який конкретно вид податкової звітності іде мова, а також які саме документи було подано несвоєчасно або з недостовірними відомостями. Адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП не є триваючим, тому і днем його вчинення є день, коли мав місце конкретний епізод порушення ведення податкового обліку. Викладене в акті перевірки є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки. Ані акт перевірки, а ні дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для платника, що в свою чергу, виключає підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за наслідками обставин, встановлених в акті перевірки. Будь-яких інших доказів, окрім Акту перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти. На час розгляду справи по суті відсутні складені та узгоджувальні податкові повідомлення-рішення, які можуть створювати для платника будь-які наслідки. Акт не породжує жодних правових наслідків, а є лише підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, докази прийняття яких відсутні. До закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.

Справді, диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Така диспозиція зумовлює необхідність послідовного і зрозумілого для пересічної людини викладу обвинувачення керівника: має бути зазначено, що особа є керівником (іншою посадовою особою) підприємства, призначеним (обраним) на посаду з (вказати конкретну дату, що є необхідним для того щоб з`ясувати, з якого часу керівник (інша посадова особа) несе відповідальність за правильне ведення податкового обліку); має бути посилання на нормативний акт, який покладає на керівника (іншу посадову особу) відповідальність за правильне ведення податкового обліку; має бути констатація того, що керівник (інша посадова особа) встановлений законом порядок ведення податкового обліку порушив; далі має бути конкретизація факту порушення «а саме…»; конкретизуючи факт порушення необхідно вказати, наприклад, при поданні якої форми звітності, за який календарний період, допущене порушення, коли конкретно ця звітність з порушенням подана (що і буде датою порушення), суть порушення (виклад його обставин: що занижено чи завищено, наприклад, на яку суму, до чого це призвело, який конкретний нормативний акт цим порушений, як мало бути правильно, тощо).

До матеріалів мають бути додані докази порушення: витяги з актів (ревізій) з виділеною маркером інформацією, яка стосується справи, витяги з самої податкової звітності з порушеннями, з такою ж виділеною маркером інформацією, тощо.

Натомість, в основі протоколу щодо ОСОБА_1 лежить акт перевірки від 14.07.2023. Обвинувачення не може бути засноване виключно на акті. Акт є лише відправною точкою, з якої починається розслідування можливого адміністративного правопорушення щодо порушення порядку ведення податкового обліку і початку збору і формування іншої інформації. Після такого збору і прийняття рішення, що порушення є і винен у ньому керівник (інша посадова особа), складається протокол про адміністративне правопорушення. Акт може бути доданий до протоколу як один із доказів, без визначальної його ролі.

Суддя не вправі самостійно усунути згадані вище недоліки протоколу, так само як ініціювати їх усунення, направляючи матеріали для належного оформлення, оскільки втратить при цьому об`єктивність і неупередженість.

Суддя вправі вказати лише на недоліки протоколу, що він і робить.

У судді у такій ситуації не залишається іншого правового виходу як закрити провадження, оскільки наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не встановлена і не доведена.

При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ С.Л. ПАНАСЮК