ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Набокової О. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Набокової О. Г. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерка, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 11.06.2023 о 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинила конфлікт із сином та невісткою, в ході якого ображала їх нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Набокова О. Г. просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначила, що з вказаним рішенням суду не можливо погодитись, оскільки воно винесене з порушенням норм процесуального права та матеріального права.

Вказала, що фактично більше нічим, окрім пояснень потерпілих по справі, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не аргументовано.

Зазначила, що судом проігноровано той факт, що пояснення, які надавались потерпілими, зокрема й в ході судового засідання, спростовувались поясненнями самої ОСОБА_1 та долученими аудіозаписами.

Пояснила, що аудіозаписи було прослухано в ході судового засідання в приступності всіх учасників справа. На вказаному аудіозаписі чітко зафіксовано, що дійсно ОСОБА_1 звернулася до своєї невістки ОСОБА_2 з питанням щодо того, де знаходяться її особисті речі, а саме: прикраси, медичні документи, листи її чоловіка. Жодної агресії, або нецензурних, брутальних, образливих слів ОСОБА_1 не використовувала взагалі. Натомість невістка ОСОБА_3 вказувала, що гидує речами своєї свекрухи та прямо вказує, щоб ОСОБА_1 її не чіпала «бо буде війна».

Вважає, що саме ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від домашнього насилля. Зазначила, що це підтверджується іншою постановою Вознесенського міжрайонного суду від 20.07.2023 по справі №473/2951/23, де особою винною у вчиненні домашнього насилля визнано ОСОБА_3 , особу визнано винною за тими самими подіями.

На думку апелянта, саме ОСОБА_3 вчинила домашнє насилля відносно своєї свекрухи ОСОБА_1 11.06.2023 о 17 год. 00 хв., а ОСОБА_1 не може бути одночасно й кривдником, й особою, яка постраждала від домашнього насилля.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду, причини неявки не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Набокової О. Г. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддя не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено, що 11.06.2023 о 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинила конфлікт із сином та невісткою, в ході якого ображала їх нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Як зазначено у цьому протоколі, вищевказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила конфлікт із сином та невісткою, в ході якого ображала їх нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Однак, у цьому протоколі не вказано, яким чином дії ОСОБА_1 завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілих, а матеріали справи таких доказів не мастять.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, встановлених судом, суддя зазначив, що її вина, підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 821704 від 11.06.2023, та поясненнями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Однак, з цими висновками суду першої інстанції суд не погоджується, з огляду на таке.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечувала та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначивши про те, що пов`язані спільним побутом з сином та невісткою, але 11.06.2023 на їх адресу не висловлювалася нецензурною лайкою. Лише запитала у невістки ОСОБА_2 , де її речі.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_2 , 11.06.2023 до неї підійшла ОСОБА_1 та почала задавати питання, де її речі, висловлювалася нецензурною лайкою, вказувала на те, що вона не має дітей, здійснювала психологічний тиск.

Згідно пояснень ОСОБА_3 , його мати ОСОБА_1 постійно їх провокує та здійснює психологічний тиск. 11.06.2023 висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу, провокувала на конфлікт, вказувала йому та дружині ОСОБА_2 , що вона не може мати дітей, здійснювала психологічний тиск.

Проте, окрім вищевказаних пояснень потерпілих, інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, як і не міститься доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_1 потерпілим було завдано моральної шкоди.

Окрім того, до апеляційної додана постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2023, якою особою винною у вчиненні домашнього насилля визнано ОСОБА_3 , особу визнано винною за тими самими подіями.

Таким чином, під час апеляційного розгляду виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 . За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови.

Оскільки матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, це є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Набокової О. Г. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова