Справа 573/1840/22
Номер провадження 3/573/17/23
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кандюкова Г.Г.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білопільського районного суду Сумської області матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді продавця-консультанта в магазині «Двінок», паспорт серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2014 року,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

26.11.2022 о 23:54 по вул. Сумській, м. Білопілля, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Jetta, реєстр. номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя та очей. Від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми вказаними вище протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 26.11.2022 він знаходився сам у дворі свого будинку поруч з автомобілем. До нього під`їхали працівники поліції, перевірили документи і відпустили. 29.11.2022 його викликали до поліції, де склали протокол за ст. 130 КУпАП. Але автомобілем він не керував, про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння поліцейські йому нічого не говорили, пройти огляд для визначення стану сп`яніння не пропонували. Ніякої жінки з ним не було, від поліцейських він не тікав.

Адвокат Кандюков Г.Г. просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , адвоката, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 р. І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, його вина повністю підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.11.2022 серії ДПР18 №174004, складеним уповноваженою на те особою відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 26.11.2022 о 23:54 по вул. Сумській, м. Білопілля, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Jetta, реєстр. номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя та очей. Від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови;

- відео з камери патрульного автомобіля, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем;

- відео з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в лікарні відмовився, а потім втік з місця зупинки.

Досліджені матеріали відео суд вважає допустимим і належним доказом вини ОСОБА_1 , попри доводи захисника суд не вбачає підстав йому не довіряти, оскільки останнім не наведено переконливих доказів того, що матеріали відео змонтовані чи не відповідають дійсності. Такі доводи ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується показами свідків, допитаними в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_2 показав, що він працює на посаді інспектора СРПП ВП №1 (м. Білопілля). 26.11.2022 він перебував разом з ОСОБА_3 на службовому автомобілі. Коли настала комендантська година після 23:00, точного часу не пам`ятає, вони помітили автомобіль, який рухався зі сторони лікарні в напрямку вул. Сумської, м. Білопілля. Оскільки це було порушенням комендантської години, вони включили проблискові маячки, і водій зупинився. Потім з`ясувалося, що за кермом перебував ОСОБА_1 , в якого були ознаки алкогольного сп`яніння. Останній надав для перевірки паспорт, поліс страхування та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу. Посвідчення не надав, мотивуючи тим, що в нього його немає. Пізніше він з`ясував, що ОСОБА_1 більше року тому вже позбавляли посвідчення водія за ст. 130 КУпАП і в АРМОРІ є відмітка про те, що посвідчення здано на зберігання. Останньому було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, від чого він відмовився. Під час спілкування з ОСОБА_1 ним був викликаний додатковий наряд. Коли наряд під`їхав, останній втік, залишивши документи в нього. Свідок намагався наздогнати ОСОБА_1 , але не зміг, оскільки був у бронежилеті з автоматом. У машині з останнім була жінка, яка відмовилася представлятися та бути свідком. Інших свідків вони не могли залучити, оскільки була комендантська година і на вулиці нікого не було. Крім того, цьому завадило те, що ОСОБА_1 втік.

Свідок ОСОБА_3 показав, що він працює на посаді інспектора СРПП ВП №1 (м. Білопілля). 26.11.2022 він ніс чергування разом з ОСОБА_2 . Після початку комендантської години, точного часу не пам`ятає, вони помітили автомобіль, який рухався зі сторони лікарні в напрямку вул. Сумської, м. Білопілля, що було порушенням комендантської години. Вони включили проблискові маячки і водій зупинився. При перевірці документів було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 , в якого були ознаки алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з останнім був викликаний додатковий наряд. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, від чого він відмовився та втік, залишивши свої документи та жінку, яка перебувала в машині. Ця жінка відмовилася бути свідком та представитися. Інших свідків вони не могли залучити, оскільки через комендантську годину на вулиці нікого не було, а ОСОБА_1 втік. Після цього він декілька разів викликав останнього до відділу поліції по телефону та заходив до нього на роботу. ОСОБА_1 з`явився 29.11.2022, після чого йому були роз`яснені його права та складено протокол про адміністративне правопорушення. 26.11.2022 він не став складати протокол, щоб не порушувати права останнього. Під час складання протоколу ОСОБА_1 спілкувався зі своїм адвокатом по телефону, клопотань щодо залучення йому захисника не заявляв.

При цьому суд враховує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що з працівниками поліції в нього немає неприязних стосунків, підстав обмовляти його в останніх немає. А тому суд вважає покази свідків належними та допустимими доказами. Крім того, покази свідків підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Доводи захисника про те, що правопорушення сталося 26.11.2022, а протокол було складено лише 29.11.2022, у зв`язку з чим він не може бути доказом у даній справі, суд вважає необґрунтованими, оскільки як було встановлено в судовому засіданні після відмови ОСОБА_1 проходити огляд для визначення сану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, останній втік, що підтверджується переглянутим відео з нагрудної камери поліцейського та показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . А тому дії поліцейського щодо складання протоколу відповідають вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем, спростовуються переглянутим у судовому засіданні відео з камери патрульного автомобіля та з нагрудної камери поліцейського. Факт керування автомобілем не заперечував сам ОСОБА_1 після зупинки його працівниками поліції, пояснивши, що він «відвозив малу». Жінка, яка перебувала в салоні автомобіля останнього під час спілкування з поліцейськими також пояснювала, що вони їхали від гаража до будинку.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, спростовуються переглянутим у судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого на запитання поліцейського чи буде останній проходити огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 в 00:03:46 відповів: «Ні». На запитання поліцейського чи поїде він у лікарню, в 00:03:56 останній також відповів: «Ні».

Посилання захисника на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27.12.2022, яким було задоволено позов ОСОБА_1 та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №077889, ухвалену 29.11.2022 інспектором СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Цимбаренком С.С. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито, суд також вважає безпідставними, оскільки вказаним рішенням не було встановлено факту того, що останній не керував автомобілем. Постанову інспектора Цимбаренка С.С. було скасовано тому, що в ній не був зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та не надано доказів керування особою без посвідчення водія.

Доводи захисника про порушення працівниками поліції права на захист є необґрунтованими, оскільки правом користуватися юридичною допомогою адвоката наділені особи, які притягуються до адміністративної відповідальності при розгляді справи (ст. 268 КУпАП). Тобто таке право виникає в особи лише після початку провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеної на підставі певного юридичного факту, а в протилежному випадку порушення неможливе з об`єктивних причин через відсутність самої події правопорушення. Під час проведення огляду водія на стан сп`яніння розгляд справи не відбувається, як і не вирішується питання винуватості особи, виконується лише встановлена законодавством процедура. Також з відеозапису вбачається, що поліцейські не чинили останньому будь-яких перешкод у реалізації права скористатися послугами захисника в разі такої необхідності.

Посилання захисника на те, що відеозапис події не є доказом, оскільки в протоколі не зазначено за допомогою якого пристрою здійснювалася відео фіксація, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових т/з, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання ПДР. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відсутність посилання про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась зйомка, не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу в справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.

Доводи захисника про відсутність у справі направлення водія на огляд для виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно із законодавством України про адміністративні правопорушення відповідне направлення видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я (яке залишається в цій установі), а не особі, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, і лише за обставин, коли така особа має бажання проходити відповідний огляд. Коли особа, яка керує транспортним засобом не бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я, то направлення не видається.

Щодо доводів адвоката про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем за наявності підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то суд їх відхиляє, оскільки, як вже було встановлено раніше, останній втік з місця, де його зупинили працівники поліції, залишивши при цьому свій автомобіль.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває в стані сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, незалежно від відсторонення чи не відсторонення особи від керування автомобілем, а водій у будь-якому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, оскільки «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», заяви №15809/02 і №25624/02), у зв`язку з чим суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, суд вважає за можливе піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, на підставі ст. 401, ч. 7 ст. 283 КУпАП необхідно стягнути на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя -