Справа № 489/3938/23
Номер провадження 3/489/1590/23
Постанова

Іменем України

15 серпня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи: КП ММР «Миколаївські парки», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 416094 від 06.07.2023, 06.07.2023 о 12:15 год. в м. Миколаєві, на перехресті вул.. Троїцька та вул.. Олександра Янати, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. АТВ-4/2, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення ґрунту та не проконтролював під час руху надійність розташування вантажу та кріплення заднього борту транспортного засобу, внаслідок чого відбулось падіння вантажу та його висипання на проїзну частину вулиці Троїцької та її забруднення.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням, яке повернулось неврученим.

До початку судового засідання до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; схему ДТП; акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.07.2023), суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 139 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

У відповідності до п. 2.3 б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 22.2, 22.3 ґ Правил дорожнього руху України водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху; перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно порушила правила дорожнього руху, що спричинило забруднення дорожнього покриття.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 139 КУпАП - у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 139 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 40-1, 124, 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн. (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/Інгульськ.р-н/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина