Справа №295/269/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнецов Д.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.к. НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №087350 від 29.12.2022, ОСОБА_1 29.12.2022 о 10:47 год., керував транспортним засобом ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 по пр. Незалежності, 13 в м. Житомирі, якого Корольовський районний суд м. Житомира позбавив права керування на 10 років справа №296/3487/14 від 12.05.2014 року, тобто керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді від 17.02.2023 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, повернуто для доопрацювання до Управління патрульної поліції в Житомирській області, оскільки до матеріалів справи не додано відеозапис, який зазначений в протоколі.

07.03.2023 вказану справу повернуто до Богунського районного суду м. Житомира та надано відеозапис.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Адвокат Сінченко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вину не визнав, пояснив, що за кермом у зазначений в протоколі час та місці, була дружина ОСОБА_1 .

Суддя, допитавши захисника ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.1а ПДР України, згідно з яким водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року, передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт відсутності права на керування транспортним засобом, а й факт керування особою транспортним засобом.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до матеріалів справи долучено відеозаписи з камери №475467, 475820.

Під час перегляду відеозапису, наданого співробітниками поліції на виконання постанови суду, було встановлено, що події відбуваються 21.12.2022 о 10:51 год., співробітники поліції на блокпосту зупиняють транспортний засіб ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , за результатами чого складають відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, на долученому відеозаписі не відображено подій, які б підтверджували, що ОСОБА_1 29.12.2022 о 10:47 год., керував транспортним засобом ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 по пр. Незалежності, 13 в м. Житомирі, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року, в порушення пункту 2.1а Правил дорожнього руху України.

Тобто долучений відеозапис жодним чином не стосується обставин, викладених в протоколі від 29.12.2022 року, ані за суттю, датою, часом, ані за місцем вчинення правопорушення.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно він керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції саме 29.12.2022 о 10:47 год.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом 29.12.2022, не надані такі докази і в ході судового розгляду, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП через відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Д. В. Кузнецов