Провадження № 33/801/247/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта полягають у тому, що він не перебував за кермом автомобіля і не був зупинений працівниками поліції, а тому відсутній склад правопорушення за ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Зазначає, що він не повинен був виконувати вимоги працівників поліції, оскільки не порушував ПДР, а відтак підстав для зупинки транспортного засобу не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Каленяк Е.А. вимоги апеляційної скарги підтримали. ОСОБА_1 суду пояснив, що свою вину в керуванні транспортним засобом без посвідчення водія не визнає, так як не був зупинений працівниками поліції, а коли вони під`їхали сидів в автомобілі на пасажирському місці.

Його захисник адвокат Каленяк Е.А. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Вказує на те, що ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції на те, що вони його не зупинили, а тому їх вимоги про пред`явлення документів на авто і посвідчення водія були незаконними.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №337401 від 10.11.2022 водій ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Кооперативній, 61, керував автомобілем «Fiat Croma», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, та вдруге протягом року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.1(а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Обґрунтовуючи висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у таких джерелах доказування, як протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №337401 від 16.11.2022 року; рапорт інспектора взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Білоуса Д. від 16.11.2022 року; картка обліку адміністративних правопорушень; довідка «Армор»; відеофайл з нагрудної камери поліцейського № 472297.

Так, згідно картки обліку адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 04.11.2022 року, тобто протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КпАП України, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області Білоусом Д.О., тоді як ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився, про що зроблено запис в графі протоколу «пояснення особи».

Під час складання протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КАП України, тому є належним доказом по справі, а відтак доводи скарги у цій частині є безпідставними.

Розглядаючи справу в межах апеляційних вимог, апеляційний суд зосередився на питанні того, хто знаходився за кермом транспортного засобу «Fiat Croma», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки саме від цього і залежить подальше визнання чи невизнання вини ОСОБА_1 .

З цією метою судом витребувано відеозаписи із нагрудної камери поліцейського, які досліджувалися судом першої інстанції, проте не були додані до матеріалів справи під час їх направлення до суду апеляційної інстанції.

На них зафіксовано факт перебування в салоні автомобіля «Fiat Croma», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований в другому ряді проїзної частини саме ОСОБА_1 . При цьому працівники поліції вказують на те, що він пересів з сидіння водія на пасажирське, поки вони підходили до авто, хоча цього і не видно на відеозаписі в зв`язку з тим, що його зроблено в темну пору доби. При цьому інших осіб в салоні автомобіля не було. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 відмовився відповідати на запитання чому пересів з водійського сидіння на пасажирське, при цьому останній вів себе зухвало, вживав ненормативну лексику, обзивав працівників поліції і не реагував на їх на зауваження, хоча вони з посиланням на вимоги закону пояснювали підстави вимоги про пред`явлення документів на автомобіль і право керування ним, з`ясовували хто ж, крім ОСОБА_1 , міг керувати ним, причини зупинки з порушенням правил тощо. Заперечуючи проти того, що він керував автомобілем, ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського пояснити хто саме перебував за кермом автомобіля і кому він належить не повідомив.

Досліджені судом відеозаписи є інформативним, і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для висновку про те, що саме ОСОБА_1 був тією єдиною особою, яка перебувала в транспортному засобі, що зупинився на проїжджій частині з порушенням вимог ПДР, а відтак і керував ним до цього тощо.

За наявності вказаних доказів, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що за кермом автомобілем «Fiat Croma» д.н.з. НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 , доводами апеляційної скарги не спростований, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення від відповідальності.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник