ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3835/22 Номер провадження 33/814/990/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Божтенка В.Ю.

Захисника адвоката Катріч М.М.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Катріч Марії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 14.08.2022, о 16:30 год. в с. безлюдівка Харківської області по вул. Нагірна, 57, водій ОСОБА_1 керував автомобілем УАЗ 469Б, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобуза допомогою газоаналізатора алкотестер Drager та в медичному закладі відмовився. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Катріч М.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відповідно зупинки працівниками поліції, оскільки зібрані по справі докази не свідчать про такі обставини.

Звертає увагу на неналежність та недопустимість в якості доказу приєднаного до справи відеозапису, здійсненого працівниками поліції на невідомий прилад.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не був обізнаний про розгляд справи, участі в судовому засіданні не приймав, а копію постанови його адвокат отримала в електронному виді 30.01.2023 після звернення до районного суду 27.01.2023 через систему «Електронний суд».

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 23.09.2022, прийнята по справі постанова йому судом не надсилалась, а її копію захисник отримала 30.01.2023 після звернення 27.01.2023 до Полтавського районного суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, після чого, 10.02.2023 була подана апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням на огляд до медичного закладу, рапортом, відеозаписом.

Із зазначеним висновком суду першої інстанцій, не може погодитись апеляційний суд, оскільки останній вмотивований правовою оцінкою доказів, які в своїй сукупності не відповідають в повній мірі критерію доведення «поза розумним сумнівом».

Як вбачається з матеріалів справи, водію ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто наявність в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно наказу № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, вищевказана Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та з її змісту не вбачається право поліцейського здійснювати відеофіксацію невідомими приладамии.

Як вбачається з приєднаного до справи відеозапису загальною тривалістю менше хвилини, останній здійснено не на спеціальний технічний засіб, як то визначають вищенаведені норми Закону, а на невідомий прилад, який не відноситься до спеціального технічного приладу в розумінні положень ст. 266 КУпАП, що фактично нівелює доказове значення наданого працівниками поліції відеозапису.

За вказаних обставин, приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення запис із невідомого приладу не може бути належними доказом у справі.

Положення ч. 2 ст. 266 КУпАП вказують на те, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, тобто не маючи технічної можливості зафіксувати проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції повинні забезпечити таке фіксування шляхом залучення двох свідків, чого в даному випадку зроблено не було, оскільки працівники поліції обмежитись для фіксації перебігу подій лише застосуванням невідомого технічного приладу, що виключає можливість прийняти вказані відеозаписи в якості належних доказів.

Вищевказані обставини свідчать про недотримання працівниками поліції визначеного законом порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на встановлені порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає наявними всі підстави для визнання недійсним проведеного огляду, що виключає підстави для притягненням останнього до відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови місцевого суду з закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Катріч Марії Миколаївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2022 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Катріч Марії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна