ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/338/23 Справа № 212/288/23 Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарях Бадалян Н.О., Кулініч Ю.А., за участю захисника Федосова М.М., особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 255 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_1 25.12.2022 року о 17.00 годині за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно своєї малолітньої онуки ОСОБА_2 , 2015 року народження, а саме висловлювалась на її адресу грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, вигнала з квартири та обмежила доступ до місця мешкання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді першої інстанції, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що правоохоронним органом не долучено до матеріалів справи належних, допустимих та достатніх доказів, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поза розумним сумнівом. В даному випадку судом першої інстанції прийнято рішення всупереч нормам права, не надавши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності захищатися, натомість в основу рішення було покладено протокол, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та рапорт про подію, які ґрунтується на припущеннях та не підтверджені жодними доказами. Вважає, що строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 , була відсутня під час розгляду справи в суді першої інстанції, постанову суду першої інстанції отримала лише 25 січня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею першої інстанції цих вимог закону в повній мірі дотримано не було, внаслідок чого суддя дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Як на доказ вини ОСОБА_1 суддя першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та рапорт працівника поліції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №722327 від 03.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 25.12.2022 року о 17.00 годині за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно своєї малолітньої онуки ОСОБА_2 , 2015 року народження, а саме висловлювалась на її адресу грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, вигнала з квартири та обмежила доступ до місця мешкання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона давала пояснення працівникам поліції 25.12.2022 року, однак записано ними в бланку пояснення не казала, пояснення підписувала не читаючи. Суду повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_5 , є опікуном ОСОБА_2 . Пояснила, що ОСОБА_1 часто гуляє з онукою у дворі, добре доглядає дитину, яка завжди охайна, добре вдягнута та ввічлива. Крім того, сама ОСОБА_1 доброзичлива та гарна сусідка.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 добре виховує онуку та забезпечує її всім необхідним. За весь час, як ОСОБА_1 є опікуном онуки ніколи не бачила, що ОСОБА_7 погано до неї ставилась. ОСОБА_1 дуже відповідально ставиться до своїх опікунських обов`язків. Також повідомила, що 25.12.2022 року близько 17.30 години до її квартири прийшла сусідка ОСОБА_1 та розповіла, що її онука ОСОБА_8 пропала та вона оббігала всю прибудинкову територію, однак онучку не знайшла. Після цього вони вдвох ще раз обійшли двір та навколо будинку, коли пошуки не дали жодних результатів, ОСОБА_1 попросила її повідомити поліцію.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює директором КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» у м. Кривий Ріг. Вона по роботі знайома з ОСОБА_1 та її онукою ОСОБА_2 .Характеризує ОСОБА_1 з позитивної сторони. Зазначила, що ОСОБА_2 не скаржилась їй на дії своєї бабусі ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника про те, що матеріали справи не містять достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апеляційним суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть вважатися достатніми доказами для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Будь-які інші докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не відповідають дійсності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя