Справа №582/445/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яковенко Н.М.
Номер провадження 33/816/699/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Склярова С.Л., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Склярова С.Л. на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 14 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 23 квітня 2023 року о 21 год. 38 хв. в с. Коровинці по вул. Засульській, керував транспортним засобом Volkswagen Passatд.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки з допомогою приладу «AlcotestDrager»ARBL - 0575. Прилад показав результат 1.80 проміле. Водій з результатом був не згоден, їхати до лікарського закладу для проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Скляров С.Л. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує на те, щооскаржувана постанова судді не відповідає вимогам закону, є такою, що прийнята з істотним порушенням процесуальних норм і гарантій, а тому підлягає скасуванню з наступних причин.

ОСОБА_1 стверджує, що спиртних напоїв в день керування транспортним засобом не вживав, тож не міг перебувати у стані сп`яніння, а відтак, не міг і порушити п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що суддею враховано не було, як і не враховано ті обставини, що останній не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, пройшов медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу, не погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора та наполягав на проведенні відповідного огляду з закладі охорони здоров`я, а тому, при складанні протоколу, інспектор поліції не мав права враховувати такі результати приладу. При цьому, у протоколі не відображено відповідний зміст порушення, за наявними в ньому даними неможливо визначити, який саме склад правопорушення інкримінується ОСОБА_1 , оскільки у тексті протоколу відображено одночасно і керування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, і в той же час відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що є взаємовиключними порушеннями.

Крім того, інспектором було проведено огляд ОСОБА_1 , однак результати такого огляду не було внесено до акту огляду і такий акт взагалі не було складено, і оскільки інспектором не було складено ні акту огляду, ні направлення для проходження огляду водія в закладі охорони здоров`я, то самі лише усні роз`яснення можливості пройти огляд в лікарні не створюють для водія обов`язку проходити відповідний огляд, оскільки така поведінка інспектора суперечить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Також, на думку апелянта, долучений до матеріалів справи відеозапис судом не мав бути врахований, оскільки інспектором здійснено приховану відеозйомку саме з метою виявлення та фіксації можливого порушення, що свідчить про недопустимість вказаного доказу.

Враховуючи викладене, а також, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, апелянт вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Склярова С.Л. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення булов становлено суддею з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №316022 від 23 квітня 2023 року, результату тестування на алкоголь, яким встановлено 1,80 проміле та відеозапису, який було долучено працівниками поліції.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 спиртних напоїв в день керування транспортним засобом не вживав, а тому не міг перебувати у стані сп`яніння, спростовуються саме відеозаписом, який було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

На вказаному відеозаписі зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що працівникам поліції надійшла інформація про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Під час спілкування поліцейських з водієм, яким, як було встановлено, виявився ОСОБА_1 , було встановлено, що за зовнішніми ознаками останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер. При цьому, ОСОБА_1 розповідав, хто він, хто його доньки, просив підійти до цього питання «з іншого боку та виключити камери». Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що пройти огляд на стан сп`яніння він, як водій, зобов`язаний і у результаті розмови останній погодився пройти такий огляд. Газоаналізатор Драгер за результатом його продуття ОСОБА_1 показав 1.8 Проміле, з чим останній згоден не був, однак до медичного закладу їхати відмовився.

А тому, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і було складено саме за порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на спростовування доводів апелянта, знайшло своє відображення у вказаному протоколі.

Що стосується доводів апелянта про те, що результат огляду ОСОБА_1 не було внесено до акту огляду і такий акт взагалі не було складено, як і не складено направлення для проходження огляду водія в закладі охорони здоров`я, то вони не свідчать про те, що працівниками поліції було допущено порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, з врахуванням того, що будучи незгодним з результатом огляду останній відмовився пройти такий огляд у медичному закладі.

Що стосується доводів апелянта про те, що інспектором було здійснено приховану відеозйомку, то вони є безпідставними та надуманими, з врахуванням того, що ОСОБА_1 працівники поліції одразу повідомили про здійснення відеофіксації, яку останній просив припинити для можливого вирішення питання «іншим шляхом».

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 14 серпня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисникаСклярова С.Л. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.