Справа № 161/787/23
Провадження № 3/161/775/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 27 березня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Філюк Т.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Степанюка О.В., мрозглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 249873 від 09 січня 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 ,09.01.2023 року, о 21:14 год в м. Луцьку по просп. Грушевського,9, керував транспортним засобом «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження відповідного огляду за допомогою газоноаналізатора «Alcotest Drager» ARНК 0570 відмовився в присутності двох свідків, від проходження відповідного огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії останнього кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, вказував, що не вчиняв жодних правопорушень під час керування транспортним засобом, а тому протокол складений відносно нього є незаконним та з порушенням чинного законодавства. При складанні протоколу поліцейським Стицюк А.А. було вчинено ряд суб`єктивних

Захисник ОСОБА_1 адвокат Степанюк О.В. просив закрити провадження у справі, вказуючи, що при складанні протоколу поліцейським Стицюк А.А. було вчинено ряд суб`єктивних, упереджених та необ`єктивних дій, спрямованих на встановлення вини ОСОБА_1 , а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, з підстав встановлених п.1 ст.247 КУпАП. 22 лютого 2023 року подав письмові пояснення, у яких вказав на ряд порушень допущених працівником поліції під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, вказував, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, також ОСОБА_1 не було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі із врученням відповідного направлення на проходження такого огляду та докази відмови водія від проходження такого огляду,відповідно до отриманого направлення, також свідки, зазначені в протоколі, надали письмові пояснення, про те, що були присутні під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що суперечить самому змісту наданих пояснень громадянами,які вказують на проведення огляду. Свідки підписали не заповнений (складений протокол, їм взагалі не було роз`яснено суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , за яке він притягується, тобто їм не відомо,свідками чого(яких подій) вони є , і хто згідно протоколу притягується до відповідальності. також, поліцейська без належної компетенції та повноважень склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 249873 відносно ОСОБА_1 , адже відсутній документ,який би уповноважував працівника поліції Стицюк А.А. на складення вищевказаного протоколу.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 Правил дорожнього руху).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Надаючи правову оцінку доводам захисника ОСОБА_1 адвоката Степанюка О.В. про те, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 р. № 13-рп/2000 зазначив, що положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», в аспекті конституційного звернення громадянина треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 249873 від 09 січня 2023 року, у протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 скористався передбаченим ст. 63 Конституції України правом та відмовився від дачі пояснень.

Суд зауважує, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні судом було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права, та з`ясовано зрозумілість їх змісту. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником.

Правом заявлення клопотань ОСОБА_1 скористався на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, заявивши клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, долучення доказів, відкладення розгляду справи.

Водночас, зазнаючи про те, що права поліцейським йому роз`яснені не були, ОСОБА_1 не вказав під час судового розгляду на причинно-наслідковий зв`язок цих обставин з неможливістю реалізації своїх прав, зокрема, якими саме правами він через необізнаність не зміг скористатися під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи наведене, суд відхиляє доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про недопустимість протоколу в якості доказу з підстави відсутності доказів роз`яснення особі прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 266 КУпАП, п.п. 1,2 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2015 № 1395 , водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного. Наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 (далі-Порядок).

Згідно п. 2, п. 3 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.п.2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 р. № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.2,3 ст. 266 КУпАП, п. 6, п. 7 Порядку,водій транспортного засобу,що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив не згоду з його результатами,направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно з п. 8 Порядку,п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2015 № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішення по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законодавство України передбачає сувору заборону водіям керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом, у тому числі, у стані алкогольного сп`яніння; стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проходить відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.08 № 1103; керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом; правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На думку суду, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням особи, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 , а також складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з його відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд ураховує, що саме на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився. При цьому, працівник поліції пропонував пройти медичний огляд у лікарні, проте ОСОБА_1 також відмовився у присутності двох свідків.

Слід зауважити, що в судовому засіданні встановлено, що працівниками поліції не було складено письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, проте, на думку суду, це порушення не може бути підставою для визнання процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, яка є підставою для закриття провадження. Бо надані матеріали справи, як і надані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівниками поліції пройти саме огляд в медичному закладі, що за своїм змістом є направленням.

Також слід узяти до уваги, що вимога про складення письмового направлення до медичного закладу введено в дію ще до внесення змін до порядку проведення огляду на стан сп`яніння та порядку фіксування відмови від його проходження, тобто без здійснення відповідного відеозапису порядку проведення вказаної процесуальної дії.

Недотримання, на думку правопорушника та його захисника співробітниками поліції Інструкції, нівелюється, на думку суду, характером вчинених правопорушень та їх можливими наслідками, суспільна значимість відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є вагомою, разом з тим можливе недотримання співробітниками поліції інструкції в даному випадку, не впливає на кваліфікацію дій правопорушника.

Отже, суд оцінює поведінку ОСОБА_1 під час складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Крім цього ОСОБА_1 має посвідчення водія та проходив підготовку в автошколі задля його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. Також слід узяти до уваги, що відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Варто зазначити, що 16.02.2021 Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

На відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, чітко видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і проходження такого огляду у медичному закладі.

Таким чином, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, його вина повністю підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, дослідженими та оціненими судом в їх сукупності , а також відеозаписом. Так, встановленим є факт руху та керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Зафіксований факт правопорушення за допомогою відеозйомки має ознаки доказу з високим рівнем вірогідності, дозволяє учасникам судового процесу бути очевидцями зафіксованих подій та безпосередньо сприймати інформацію, а тому відсутність у процедурі адміністративного розслідування свідків в якості посередників з передавання інформації не перешкоджає повноті дослідження обставин справи у судовому провадженні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази, керуючись правосвідомістю.

Відтак з огляду на те, що керування особою автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, так само як і зухвала відмова від проходження огляду за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння, суперечить загальноприйнятим уявленням суспільства про відповідне ставлення соціальних суб`єктів до чинних норм права та правових явищ, суд, приходить до висновку, що закриття провадження у справі не є можливим через саме лише недотримання працівниками поліції формальних процедур в адміністративному розслідуванні, якщо вони не призвели до порушення прав і свобод ОСОБА_1 .

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Законодавство України передбачає сувору заборону водіям керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» та у рішенні «Авшар проти Туреччини». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом. Вказані докази оцінені судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та справедливістю.

За таких обставин, суд вважає доведеним порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає доцільним накласти безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч ) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП,-.

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

(Реквізити сплати: рахунок отримувача: UA0003001; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/Волинська область/21081300; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т. М. Філюк