Справа №: 700/658/23
Провадження № 3/700/371/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем, до адміністративної відповідальності не притягувалася, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №803204 від 12.06.2023 року, ОСОБА_1 12.06.2023 року о 13 год. 00 хв. в смт.Лисянка, пл.Миру, на торгівельному майданчику «П`ятачок» здійснювала реалізацію табаку без дозвільних документів, а саме ліцензії на продаж. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином діянням, яке становить об`єктивну сторону вказаного правопорушення, є провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, на переконання суду, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП може бути лише працівник торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях.

Враховуючи це, для належної кваліфікації діяння певної особи за ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно обґрунтовано встановити, що ця особа не просто здійснила певне діяння, яке може носити ознаки господарювання, а займається цим як певною діяльністю, тобто системними діями, спрямованими на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У матеріалах справи відносно ОСОБА_1 відсутні докази того, що вона підпадає під зазначені категорії суб`єктів адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини події, а саме здійснення ОСОБА_1 реалізації тютюну без відповідної ліцензії, не охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Водночас, поліцейським СПД №2 Звенигородського РВП 12.06.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ВАВ № 803203, з якого вбачається, що 12.06.2023 року о 13 год. 00 хв. в смт.Лисянка, пл.Миру, на торгівельному майданчику «П`ятачок» здійснювала реалізацію тютюнової сировини без відповідних документів та марок акцизного збору. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Вищевикладене свідчить про те, що представником поліції стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи серії ВАВ № 803203 від 12.06.2023 року за ч.1 ст.156 КупАП та серії ВАВ № 803204 від 12.06.2023 року за ч.1 ст. 164 КУпАП, зміст яких містять одну і ту ж суть правопорушення.

Будь-які інші докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Також, у протоколі не зазначені свідки та не відображена їх відсутність, що у цілому ставить під сумнів об`єктивність цього документу, а визначення суті адміністративного правопорушення за результатами вивчення таких даних протоколу безпосередньо та у сукупності з долученими на підтвердження викладених у ньому обставин уповноваженою особою поліції матеріалами, як доказів, якими доводиться вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є очевидним.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин не можна вважати, що вина .доведена поза розумним сумнівом, через що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 268, 279, 280, 283, 284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя - Н. В. Бесараб