провадження № 3/204/285/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, ТОВ «НВО «Альфа-Дніпро» директор,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 354345 від 12 листопада 2022 року, 23 жовтня 2022 року о 17 годині 00 хвилин в м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького та вул. Софіївка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , своєчасно не вжив всіх заходів для зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті даної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що потерпілий не скористався правилами безпечного маневру та здійснив перед ним маневр на перехресті. Його швидкість руху була близько 50 км/год. Швидкість руху іншого учасника була може трішки меншою. Був дощ та було холодно. Інший учасник після ДТП пояснив, що він здійснив поворот в крайній лівій смузі, за його версією він в нього в`їхав. Відстань до його автомобіля від автомобіля потерпілого була близько 4 метрів. Він їхав прямолінійно. Він рухався в крайній лівій смузі ближче до трамвайних колій. Трамвайні колії були на відстані від нього 1,5 2 метри, розмір автомобіля був взятий з характеристик автомобіля. Потерпілий рухався правіше, на відстані від нього 1,5-2 метри. Швидкість була у них приблизно однакова та віг не встиг зреагувати, оскільки потерпілий перед коліями різко загальмував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що, рухаючись з вул. Енергетичної виїхав на пр. Богдана Хмельницького, в той час автомобілів не було, ні в першій ні в другій смузі руху, оскільки вони всі стояли на світлофорі на вул. Шинній. Біля вул. Івана Франка він перестроївся в третій ряд і рухався до перехрестя Перемоги і Софіївської. При наближенні до перехрестя він почав збавляти швидкість і розпочав маневр повороту. Оскільки в той час йшов дощ і на місті була калюжа, біля колії він знизив швидкість майже до 2-3 кілометрів. Права смуга була вільна, автомобіль Рено він бачив в задні дзеркала, він рухався від нього на відстані 30-50 метрів, вважає, що він рухався швидше ніж він, оскільки той його швидко наздогнав. Права смуга була вільною, він нікому не заважав та не створював аварійних ситуацій. Водій Рено не збавив швидкість, з метою уникнення зіткнення взяв вправо, а потім від`їхав вправо. Він рухався ближче до колії на відстані десь 50 см. Переднім лівим колесом він наїхав на колію, він переїжджав її і через 2-3 секунди відчув удар. Його переднє ліве колесо стояло на колії. Коли стався удар його автомобіль відкинуло та розвернуло на 180 градусів, автомобіль Рено ще продовжував рух в другу смугу після удару. Він майже призупинився, та їхав 2-3 км/год, він повертав, і під час повороту відчув удар. У автомобіля зламаний кузов, заклинили задні двері, вм`ятина на лівій стороні біля бампера, задній лівий кут автомобіля.

23 грудня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли заперечення від ОСОБА_1 в яких зазначив, що 12 листопада 2022 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 354345, в якому вказано, що він 23 жовтня 2022 року, рухаючись в м. Дніпро на перехресті пр. Богдана Хмельницького та вул. Софіївська не вжив всіх заходів для зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з іншими транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України. Із зазначеним протоколом не згоден, оскільки характер руху його транспортного засобу не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він рухався в крайній лівій смузі по вул. Богдана Хмельницького прямолінійно, напрямку свого руху не змінював, швидкість у межах дозволеного, враховував стан дорожніх та погодних умов. По правій смузі, поряд з його автомобілем рухався автомобіль Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_2 , який перед перехрестям з вул. Перемоги раптово почав змінювати напрямок свого руху вліво, тим самим виїхавши на його смугу для руху не надаючи йому переваги. Щоб уникнути зіткнення, він почав гальмувати, але зіткнення уникнути не зміг та своєю правою передньою частиною контактував з лівою задньою частиною автомобіля Ford Fiesta. Характер руху автомобіля Ford Fiesta знаходиться у прямому причинному зв`язку з вище вказаною подією. Водій автомобіля Ford Fiesta перед зміною свого напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, не беручи до уваги погодні та дорожні умови, у той день був дощ та вологе покриття, чим допустив дану дорожньо-транспортну пригоду. Відразу в день пригоди екіпаж патрульної поліції склав протокол на водія Ford Fiesta, який порушив п. 10.1 ПДР України та 23 листопада 2022 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, яка набрала законної сили, визнано винним за ст. 124 КУпАП. Однак, уповноважена особа поліції не дослідивши всі обставини справи, незаконно склала протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 26 грудня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли від ОСОБА_2 «Письмові пояснення свідка, допитаного 23 грудня 2022 року», відповідно до яких останній зазначив, що в судовому засіданні, що мало місце 23 грудня 2022 року, його було допитано в якості свідка. 23 вересня 2022 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він ,керуючи автомобілем «Форд Фієста», державний номер НОМЕР_2 , що належить його дружині, з якою вони спільно проживають без реєстрації шлюбу, рухався у м. Дніпро по пр. Богдана Хмельницького зі сторони вул. Шинна у напрямку до вул. 152 дивізії. Рух по проїжджій частині пр. Богдана Хмельницького організовано у двох протилежних напрямках, які розділені трамвайними коліями, по трьом попутнім смугам для кожного з напрямків. Під час руху він наближався до перехрестя із вул. Перемоги, яка на перетині з пр. Богдана Хмельницького переходить у вул. Софіївську. Дане перехрестя розташоване у Шевченківському районі м. Дніпро. Автомобіль рухався ближче до лівого краю проїжджої частини в межах лівої (третьої) смуги, з частковим виїздом на неї, дорожньої розмітки видно не було, можливо через мокрий стан асфальтного покриття. Швидкість руху його автомобіля була, приблизно 40 км/год. В автомобілі пасажирів та вантажу не було. Автомобіль був у технічно справному стані і рухався по мокрому і горизонтальному асфальтному покриттю, яке ще й пряме в плані. Коли він наближався до перехрестя з вулицями Перемоги та Софіївська то він увімкнув лівий світловий показчик повороту, оскільки на перехресті йому необхідно було повернути ліворуч, на вул. Перемоги. Коли він вмикав світловий показчик лівого поворотоу то бачив, що позаду нього, по його смузі та у попутньому із ним напрямку рухається інший учасник дорожнього руху, як пізніше він дізнався ним був автомобіль «Рено Меган». Із увімкненим світловим показчиком лівого повороту він проїхав деяку відстань, але не менше 50 м, та повторно подивився у дзеркала заднього виду. Автомобіль «Рено» продовжував рух по його смузі руху але дещо наблизився до нього. З цього він зробив висновок, що автомобіль «Рено» рухався зі швидкістю дещо більшою ніж у нього, але гадає, що його значення не перевищувало 50 км/год. Ліворуч від нього жодних транспортних засобів, зокрема трамваїв не було. Оскільки своїм маневром він нікому не створював небезпеки то розпочав виконання повороту ліворуч не із крайнього лівого положення на проїжджій частині дороги. Під час виконання маневру повороту ліворуч зі зниженням швидкості він відчув, як у задню ліву частину його автомобіля щось вдарило і його автомобіль розвернуло на 180 градусів. Коли він вийшов з автомобіля то побачив, що позаду (відносно напрямку його руху до розвороту автомобіля «Форд») його автомобіля стоїть автомобіль «Рено» з пошкодженою передньою правою частиною. На мою думку, водій автомобіля «Рено» для запобігання зіткненню із його автомобілем, який з його смуги зі зниженням швидкості в межах займаної смуги або об`їзду його автомобіля справа, несвоєчасно застосував гальмування і зманеврував ліворуч, спочатку вирішивши здійснити об`їзд автомобіля «Форд» зліва, а потім водій автомобіля «Рено» зманеврував праворуч, внаслідок чого і відбулося зіткнення наших автомобілів. В ДТП вважає винним лише водія автомобіля «Рено Меган», який рухаючись позаду нього, по його смузі руху, несвоєчасно та не належним чином вжив заходів по запобіганню пригоди не знизив швидкість керованого ним автомобіля аж до повної зупинки. При цьому він своїми діями не створював іншим учасникам дорожнього руху небезпечної обстановки не перетинав їхні смуги руху.

Окрім цього, на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 11 січня 2023 року надійшло клопотання представника потерпілої про долучення до дослідження доказів по справі. Так, до матеріалів справи був долучений та досліджений висновок експерта № 10.1/034-Д від 27 грудня 2022 року, відповідно до якого по питанню № 1 «Як повинні були діяти водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці згідно із вимогами Правил дорожнього руху України?): в зафіксованій дорожній обстановці: водій автомобіля Ford ОСОБА_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.2 (ч. «б»), 9.4, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху; водій автомобіля Renault ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху. По питанню № 2 (чи мали технічну можливість запобігти ДТП водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .?): при зафіксованих вихідних даних: водій автомобіля Ford ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом своєчасного виконання тих чи інших норм цих Правил, технічна можливість щодо запобігання події для водія ОСОБА_2 не визначалася його односторонніми діями; водій автомобіля Renault ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів шляхом своєчасного виконання вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з його боку і для їх виконання у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх (вимоги ПДР). По питанню № 3 (чи є невідповідність вимог Правил дорожнього руху України у діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , якщо так, то чи знаходяться вони у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП): при зафіксованому механізмі пригоди: дії водія автомобіля Ford ОСОБА_2 не суперечили вимогам п.п. 9.2 (ч. «б»), 9.4 та п. 10.1 Правил дорожнього руху; не відповідали вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, не перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ТП. Дії водія автомобіля Renault ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 19 Конституції передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Орган (посадова особа) при розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Диспозицією ст.124 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Надаючи оцінку дослідженим доказам по справі суддя зазначає наступне.

Згідно пояснень ОСОБА_2 наданих ним і судовому засіданні 23 грудня 2022 року, його автомобіль рухався ближче до трамвайної колії на відстані приблизно 50 см. Його переднє ліве колесо стояло на колії, він майже призупинився, та їхав 2-3 км/год., повертав, і під час повороту відчув удар.

Аналогічні пояснення в частині розташування транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням ОСОБА_2 08 листопада 2022 року надав співробітникам поліції (а.с. 11).

Однак, суддя не приймає пояснення свідка ОСОБА_2 , як правдиві, в частині руху на відстані 50 см від трамвайної колії, виходячи з наступного.

Так, згідно схеми ДТП, яка знаходиться в матеріалах справи, та яка була засвідчена підписами учасників ДТП без зауважень, місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на відстані 8,9 м від правого краю проїжджої частини, та на відстані 1,66 м від трамвайної колії, що знаходиться ліворуч по ходу руху транспортних засобів, оскільки зазначена ширина проїжджої частини складає 10,1 м, з урахуванням наявності трьох смуг для руху, кожна із яких складає 3,36 м. Згідно довідкових даних ширина кузова транспортного засобу Renault Megane, складає 1,8 м, ширина кузова транспортного засобу Ford Fiesta складає 172 см. Таким чином, з урахуванням місця ДТП, характеру та місця розташування пошкоджень, а саме ліва задня частина автомобіля Ford Fiesta, автомобіль Renault Megane мав рухатися з заїздом на трамвайні колії приблизно на 14 см, про що жодний з учасників ДТП не повідомляв, а місце ДТП мало бути на відстані приблизно 50 см від трамвайних колій, а не 1,66 м.

В свою чергу, вже 26 грудня 2022 року, тобто після безпосереднього допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , останнім було подано судді через канцелярію суду «Письмові пояснення свідка, допитаного 23 грудня 2022 року», які не відповідали фактичному змісту пояснень, наданих ним в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він рухався по лівій крайній смузі ближче до колії на відстані приблизно 50 см від трамвайної колії. В письмових поясненнях же він зазначив, що оскільки своїм маневром він нікому не створював небезпеки, то розпочав виконувати поворот ліворуч не із крайнього лівого положення на проїжджій частині.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що водій ОСОБА_3 не зменшив швидкості, з метою уникнення зіткнення він вивернув кермо вправо, а потім виїхав вправо. В письмових поясненнях же він зазначив, що, на його думку, водій ОСОБА_3 для запобігання зіткнення з його автомобілем, який з його смуги руху, знизивши швидкість, здійснив маневр ліворуч, замість своєчасного вжиття заходів до зниження швидкості руху в межах займаної смуги руху або ж об`їзду його автомобіля, автомобіль Renault Megane зманеврував праворуч, внаслідок чого й відбулася ДТП.

В подальшому зазначені письмові пояснення, які свідок ОСОБА_2 начебто давав в судовому засіданні, були надані судовому експерту Драгану В.М., та використані останнім для проведення експертизи.

З урахуванням викладеного, а саме невідповідності змісту «Письмових пояснень свідка, допитаного 23 грудня 2022 року» фактично наданим поясненням в судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , суд ставиться критично до відповідного висновку експерта № 10.1/034-Д від 27 грудня 2022 року та вважає його недопустимим доказом.

Крім того, під час проведення експертизи судовим експертом Драганом В.М. були використані відомості щодо обставин ДТП (похідні дані) виключно з пояснень свідка ОСОБА_2 (які експерт взяв, як виключно правдиві) та не були враховані пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 , не надана їм оцінка на відповідність ПДР України.

Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року за № 53/5, основними завданнями трасологічної експертизи є ідентифікація або визначення родової (групової) належності індивідуально визначених об`єктів за матеріально фіксованими слідами - відображеннями їх слідоутворювальних поверхонь; діагностика (установлення властивостей, станів) об`єктів; ситуалогічні завдання (установлення механізму слідоутворення тощо).

Трасологічною експертизою можна також установлювати факти, які належать до просторових, функціональних, структурних, динамічних і деяких інших характеристик процесу слідоутворення, а також особливостей слідоутворювальних об`єктів.

Перед трасологічною експертизою можуть ставитись питання про наявність на предметах обстановки місця події слідів взаємодії з іншими предметами, придатність цих слідів для ідентифікації або про наявність у цих слідах ознак, що орієнтують на пошук зазначених об`єктів.

Слід зазначити, що розташування транспортних засобів в момент ДТП можливо встановити за допомогою проведення трасологічної експертизи, та виключно за допомогою такої експертизи, або комплексної трасологічної авто-технічної експертизи можливо було встановити дійсні обставини даної ДТП, що зроблено не було, а клопотання учасники судового розгляду не заявляли.

Окрім цього, суду учасниками судового розгляду не було надано належних та допустимих доказів того, як саме рухались транспортні засоби в момент ДТП, їх швидкість, розташування.

Відповідно до ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.theUnited Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 254, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов