Справа № 947/5528/23
Провадження № 3/947/1933/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., при секретарі судового засідання Андрусік Є.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 098540 від 16.01.2023 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 16.01.2023 року о 21 годині 00 хвилин по проспекту Академіка Глушко, 14/2 у м. Одеса керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку КНП « ООМЦПЗ» ООР № 000088 від 16.01.2023 року. З огляду на що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що він не керував транспортним засобом 16.01.2023 року о 21:00 годині, а сидів за кермом автомобіля, який не рухався та двигун якого не було заведено. На пасажирському сидінні сидів його товариш, якого він мав намір підвезти додому, проте до початку руху автомобіля, ззаду його авто під`їхав патруль поліції, з якого вийшли співробітники поліції та почали перевіряти у нього та його товариша документи і зазначати про те, що у них є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не питали чи керував він транспортним засобом, що його здивувало, адже вони не могли стверджувати про вказаний факт, адже він не керував транспортним засобом у момент коли до автомобіля під`їхала патрульна поліція. Зазначив, що на вимогу працівників поліції він спочатку пройшов тест на місці на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте він з вказаним результатом не погодився, так як він не вживав алкоголь. У зв`язку із його незгодою із результатом тесту працівники поліції запропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення експертизи на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, так як знав, що алкоголь він не вживав. Погодився пройти експертизу на стан алкогольного сп`яніння через те, що мав намір керувати автомобілем у подальшому, а не через те, що вже керував транспортним засобом. Оскільки він не керував транспортним засобом та не вживав в день складення на нього протоколу алкоголь, просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши у судовому засіданні представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи та оглянувши у судовому засіданні відеозапис, долучений до матеріалів адміністративної справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, не встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 251 КУпАП зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Системний аналіз ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає три склади об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, які полягають у:

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пленум Верховного Суду України у абз. 3 п. 27 Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , є керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Перебування особи яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 098540 від 16.01.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 16.01.2023 року о 21 годині 00 хвилин по проспекту Академіка Глушко, 14/2 у м. Одеса керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку КНП « ООМЦПЗ» ООР № 000088 від 16.01.2023 року. З огляду на що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не зважаючи на те, що відсутні будь які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, до протоколу долучений висновок КНП « ООМЦПЗ» ООР № 000088 від 16.01.2023 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 16.01.2023 року о 21 год. 30 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозапис на якому зафіксовано факт проходження останнім тесту та експертизи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

З долученого до матеріалів адміністративної справи відеозапису неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис періодично переривається та на ньому зафіксовано лише факт того як поліцейський підійшов до ОСОБА_1 та з огляду на те, що вбачав у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на місці та у зв`язку із тим, що не погодився із його результатом, так як зазначав, що він не вживав алкоголь, проїхав до медичного закладу для проведення експертизи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновок якого долучено до матеріалів адміністративної справи та після чого поліцейський склав відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом.

Суд звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 не долучено належних та допустимих доказів керування ним 16.01.2023 року о 21 годині 00 хвилин по проспекту Академіка Глушко, 14/2 у м. Одеса транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », а отже суду не зрозуміло підстави з яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та відповідну екпертизу.

Також відсутні письмові пояснення свідків з яких можливо було б встановити даний факт.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не були надані будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: що останній дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було підставою для складання адміністративного протоколу за вказаною статтею.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За викладених обставин, з долучених до матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 254, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.