пр. № 3/336/5673/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПАТ «Запоріжобразив», проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 124 КУпАП, -
27.09.2023 року о 16 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 біля будинку № 81-а по вул. Іванова м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Даф», реєстраційний номер НОМЕР_2 за напівпричепом «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_3 ., який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає.
ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ДАФ», під керуванням ОСОБА_2 .
Потерпілий ОСОБА_2 вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв, оскільки водій автомобіля «Опель» не врахував дорожньої обстановки, не передбачив, що з права стояли припарковані автомобілі та був вимушений змінити напрямок руху в бік мого автомобіля.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, зокрема, п. 2.3 б, п. 10.1 ПДР України.
Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа, що керує транспортним засобом, вершник, візник, погонич тварин, який веде їх за поводдя, прирівнюється до водія. Водієм є також особа, що навчає керуванню, знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.
Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у ОСОБА_1 низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.
Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху України передбачено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи, яки суд визнає належними та допустими у відповідності до ст. 251 КУпАП.
Особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення не спростовано наданих доказів.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини скоєння правопорушення, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року розмірі.
Керуючись ст.ст. 33- 35, 124, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити правопорушнику, що у відповідності до ст. 307 КУпАП штраф повиннен бути сплачений не пізніше 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а у разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається на примусове виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, у відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф стягується у подвійному розмір 1700 грн.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документу « »________20___р.

Постанова набрала законної сили « »_________20____р.

Дата видачі « »_________20____р.