П О С Т А Н О В А

Іменем України

"31" січня 2023 р. Справа153/96/23

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2023 року, близько 14 години 30 хвилин, по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на його адресу нецензурними та образливими словами та погрожувала йому фізичною розправою.

ОСОБА_2 на виклик суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення, серія ВАВ №143965 від 13.01.2023, зазначено, що ОСОБА_2 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Ямпільському районному суді Вінницької області, розташованому по вул.Свободи, 116 м.Ямпіль, про що свідчить його особистий підпис.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП не належить до категорії справ, які розглядаються за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 повідомив суду, що ОСОБА_2 постійно на нього кричить, ображає, погрожує, намагалася вдарити сковорідкою. На теперішній час він з нею не проживає, оскільки вона постійно відносно нього вчиняла домашнє насильство психологічного характеру.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №143965 від 13.01.2023; рапорт; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.01.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також заслухавши особисті пояснення потерпілого ОСОБА_1 , дані ним в судовому засіданні, вважаю вину ОСОБА_2 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а її дії кваліфікую, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 , враховую характер скоєного правопорушення та особу винної.

Обставин, які обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника ОСОБА_2 , маю підстави застосувати відносно неї захід адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_2 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 173-2, 221, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець