ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/306/23 Справа № 202/4445/22 Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т. Г. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Буряк Оксани Ігорівни на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектора прикордонної служби третьої категорії ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

за участю в режимі відеоконференції:

захисника Буряк О. І.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 655 гривень 00 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 18.07.2022 о 14 годині 00 хвилини ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник посилається на поважність причин пропуску такого строку, оскільки ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення перебував на передових позиціях у Донецькій області та не повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи та як тільки отримав змогу звернувся за допомогою до захисника, після чого захисник 12 січня 2023 року ознайомився з матеріалами справи та вже 20 січня 2023 року звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №329 від 23.10.2021, оскільки в супереч п. 3, 4, 5 Розділу ІІ, п. 5 Розділу ІІІ вказаної Інструкції ОСОБА_1 не було забезпечено про на захист, зокрема мати захисника на чому останній наполягав, в протоколі відсутні відомості про свідків, не вірно зазначено місце складання протоколу, не вручено другий примірник протоколу ОСОБА_1 , протокол не було направлено в триденний строк до суду та закреслення, які містяться у ньому не засвідчені підписами особи, яка його складала та ОСОБА_1 , а у графах, які не заповнені не проставлено прочерки, що, на думку захисника, свідчить про недопустимість протоколу, як доказу.

Крім того, зазначає, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які б були б підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, а також не вказано за якою кваліфікуючої ознакою ставиться в провину саме ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З посиланням на Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, вказує, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів та наполягав на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, однак його вимога була повністю проігнорована працівниками ВСП та на нього безпідставно було складено протокол, що вказує на недійсність результатів проведення такого огляду. Також, всупереч вказаним Інструкціям акт огляду на стан сп`яніння підписаний лише одним свідком та не вручений ОСОБА_1 , що додатково вказує на недійсність результатів такого огляду.

Крім зазначеного, посилається також й на порушення правил територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, оскільки, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, місцем його вчинення є дислокація підрозділу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 та сам протокол складено у м. Слов`янськ Донецької області, а тому справа підсудна Слов`янському районному суду Донецької області, територіальна підсудність якого, наразі, не змінена, однак суд першої інстанції не повернув протокол про адміністративне правопорушення для його подання до належного суду, у зв`язку з чим справа була розглянута з порушенням правил територіальної підсудності.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Буряк О. І. підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу і з підстав, викладених у них, просила їх задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. При цьому зазначила, що ОСОБА_1 про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином та не заперечував проти розгляду справи у його відсутність, що не перешкоджає проведенню апеляційного перегляду, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з того, що такий строк захисником пропущений з поважних причин, оскільки про розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник не повідомлялись належним чином, матеріали справи не містять доказів направлення їм копії оскарженої постанови та про її наявність захисник дізнався лише 12 січня 2023 року, після чого вже 20 січня 2023 року захисник звернулась з апеляційною скаргою, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених положень закону, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.07.2022 о 14 годині 00 хвилини ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами, зокрема відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №223304 від 19 липня 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18 липня 2022 року, роздруківками газоаналізатора "Алконт-М" від 18 липня 2022 року, рапортом начальника відділу соціально-гуманітраного забезпечення Чорненка О. від 19 липня 2022 року та іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 перебував 18.07.2022 у стан сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 7 Глави 3 Розділу VIII Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10.10.2016 року, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 15), який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

У разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відтак, вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що у разі незгоди військовослужбовця з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння з застосування спеціальних технічних засобів, посадова особа Служби правопорядку має забезпечити доставку такого військовослужбовця до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

У даному випадку, як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, після проходження огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 не погодився з їх результатами та наполягав на проходженні такого огляду у закладі охорони здоров`я (а.с. 2, 5), однак таку його законну вимогу було повністю проігноровано та на підставі відомостей, отриманих від спеціального технічного засобу, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доводиться той факт, що ОСОБА_1 18 липня 2022 року о 14:00 годині в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги захисника, щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а також про порушення правил територіальної підсудності, апеляційний суд зазначає, що вказані порушення є незначними, тобто такими, що надають підстави для безумовного скасування постанови суду першої інстанції.

За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що будь-яких перешкод для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі не було, у зв`язку з чим наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується той факт, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Буряк О. І. підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Буряк Оксани Ігорівни задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Буряк Оксани Ігорівни задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун