Справа № 951/295/23
Провадження №3/951/236/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року смт Козова

суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

4.04.2023 21 год. 38 хв. в с. Вимислівка, Козівської ОТГ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мототрактор «Лідер» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», що підтверджується тестом № 418 від 4.04.2023 із результатом 0,49%о.

Такими діями гр. ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

2.08.2023 у судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Бакалець І. Г. заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки причина зупинки відсутня, поліціянти не пропонували проїхати в медичний заклад, для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, відео повинно бути безперервним, копія протоколу особі не вручалася, а тому просив суд закрити провадження у даній справі, через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.08.2023 у судове засідання ОСОБА_1 чи його захисник Бакалець І. Г. не з`явилися, хоча про дату і час такого були повідомлені належним чином.

Статтею 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема, виходячи із наступного.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Отож, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 А Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093759 від 4.04.2023, з якого вбачається, що 4.04.2023 21 год. 38 хв. в с. Вимислівка, Козівської ОТГ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мототрактор «Лідер» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», що підтверджується тестом № 418 від 4.04.2023 із результатом 0,49%о /а.с. 1/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, за допомогою газоаналізатора Drаger Alcotest 6820. Результат огляду на стан сп`яніння позитивна 0.49 ‰ /а.с.2/;

- роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6820, прилад ARLJ 0581, принтер №ARLJ 0553, тест № 418 від 4.04.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 0.49 ‰ /а.с.3/;

- довідкою начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області М.Швайки №833/108/01-23, з якої вбачається, що згідно з бази даних ІПНП «ЦУНАМІ» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с.5/;

- довідкою начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області М.Швайки №834/108/01-23, з якої вбачається, що згідно з бази даних ІПНП «ЦУНАМІ» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення тракториста-машиніста /а.с.6/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат огляду гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння /а.с.7/;

- довідкою т.в.о. начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області В.Кушнір №1932/108/01-23, з якої вбачається, що згідно з бази даних ІПНП «ЦУНАМІ» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував /а.с.23/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд вважає, що під час складення протоколів інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає покарання для водіїв (штраф з позбавленням права керування транспортними засобами) та інших осіб (штраф).

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 , не є водієм у розумінні вимог ст. 130 КУпАП, оскільки у такого відсутнє посвідчення водія (не отримував), а тому він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП в частині позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки відноситься до категорії інші особи.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отож, згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ гривань.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 /вісімдесят/ копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Б. Гриновець