Справа № 450/5628/23 Провадження № 3/450/2854/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 16 листопада 2023 року від Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії Т0910 № 810 про військове адміністративне правопорушення від 12 листопада 2023 року, солдат ОСОБА_1 , заступивши на бойове чергування зі зброєю, 11 листопада 2023 року о 13 год. 00 хв. виконував службові обов`язки в зоні територіальної оборони на об`єкті охорони АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість заперечив та пояснив, що напередодні по телефону посварився зі своєю дружиною та для того, аби заспокоїти нервову систему для професійного та належного виконання ним службових обов`язків 11 листопада 2023 року о 11 год. 30 хв. вжив лікарський засіб «Барбовал», однак про вміст спирту в такому не замислився.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 172-17 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України

Частиною 2 статті 172-17 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано з огляду на наступне.

Згідно тесту «Драгер» № 2672/4897 результат позитивний і становить 0,25 ‰, повторний результат тесту «Драгер» № 2672/4898 позитивний і становить 0,24 ‰.

Інструкцією до приладу Drager Alcotest 6820 визначено, що діапазон вимірювання концентрації алкоголю в крові складає від 0,00 ‰ до 5,00 ‰, похибка вимірювання складає до 0,020 ‰.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосування норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.

Так, статтею 8 пунктом 5 Віденської конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,25 ‰.

В зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що наявність у повітрі що видихається вмісту алкоголю рівному 0,24/0,25 ‰, з врахуванням похибки, не є станом алкогольного сп`яніння і відповідно відсутні підстави для притягнення до відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Таким чином, належні та допустимі докази того, що мав місце один з найважливіших елементів складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, а саме виконання ОСОБА_1 службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння, відсутні.

Зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Суд позбавлений можливості збору доказів.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020 (230/20) зазначив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні; встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить Конституції України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позиція Верховного Суду, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія і вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, викладена в Постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.