10.05.2023 227/887/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
10 квітня 2023 року о 00 год 20 хв громадянин ОСОБА_1 в м. Добропілля, вул. Молодіжна 22, керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 448879.
В судовому засіданні 03 травня 2023 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснив суду, що 10 квтіня 2023 року у вечірній час доби рухався за кермом автомобіля та був зупинений працівниками поліції, які поясними йому причину зупинки, а саме, пересування автотранспорту під час комендантської години. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що чують від нього запах алкоголю та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, від чого ОСОБА_1 відмовився, оскільки не довіряє такому способу огляду. Натомість, пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я працівниками поліції йому запропоновано не було.
В судовому засіданні захисник Проніна А.І. заперечувала наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, навівши суду такі доводи:
- відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не була зафіксована належним чином через відсутність на місці події свідків;
- працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та не надавали сертифікат повірки;
- направлення на огляд ОСОБА_1 в найближчому закладі охорони здоров`я працівниками поліції не вручалось;
- до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено акту огляду ОСОБА_1 , проведеного із застосуванням спеціального приладу;
- протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинен був бути складений представниками ВСП, оскільки ОСОБА_1 є дійсним військовослужбовцем ЗСУ;
- в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній дані стосовно його підпису ОСОБА_1 , копію протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручалась;
- відеозапис був здійснений працівником поліції із використанням мобільного телефону, а тому не може бути належним доказом фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Захисник також просила суд викликати в судове засідання працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, з метою з`ясування причин фіксації події не за допомогою нагрудної камери, а за допомогою мобільного телефону.
В судовому засіданні 03.05.2023 року клопотання захисника Проніної А.І. про виклик свідка задоволено, викликано до суду у якості свідка поліцейського СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , оголошено перерву в судовому засіданні до 10.05.2023 року.
В судове засідання 10.05.2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також захисник Проніна А.І. не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
В судове засідання 10.05.2023 року прибув захисник Безрук А.В., який повідомив суд, що його клієнт ОСОБА_1 змінив свого захисника, а також те, що ОСОБА_1 в судове засідання прибути не має можливості у зв`язку із службовими справами. Захисник Безрук А.В. просив суд продовжити розгляд справи та подав суду письмові заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, в яких просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, аргументуючи свою позицію таким:
- в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- суду не надано доказів того, що працівниками поліції був зупинений саме автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 ;
- невідомо за допомогою якого саме технічного засобу поліцейським проводилась відеозйомка, на якій відсутня дата та час її проведення, а також невідомо, хто саме провів відеозйомку, про проведення відеозйомки не попереджався ОСОБА_1 ;
- відсутні докази ознайомлення працівником поліції ОСОБА_1 з його правами та вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення.
Захисник Безрук А.В. просив суд також не враховувати пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні 03.05.2023 року, у зв`язку із тим, що в цьому ж суді розглядається іще одна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з юридичною необізнаністю та неузгодженістю позиції із попереднім захисником Дем`яник О.М. припустився помилки у своїх поясненнях. У зв`язку із цим захисник Безрук А.В. просить суд не враховувати такі пояснення ОСОБА_1 , оскільки у бесіді із ОСОБА_3 останній зазначив, що в той день не керував даним транспортним засобом та взагалі не має ніякого відношення до даного автомобіля.
В судове засідання 10.05.2023 року не прибув свідок поліцейський ОСОБА_2 . Згідно доповіді секретаря судового засідання, яка з`ясовувала причини його неявки, свідок не прибув до суду у зв`язку із виконанням службових обов`язків.
Захиснки Безрук А.В. в судовому засіданні 10.05.2023 року просив суд не викликати свідка ОСОБА_2 . Крім цього, на пропозицію суду щодо можливості виклику ОСОБА_1 в судове засідання, пояснив, що не вважає це необхідним.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисників, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.
Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 7 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я)
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суддею досліджено:
1. протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 448879 від 10.04.2023 року. У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення та графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав), зроблено запис: відмовився.
Згідно ст. 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Враховуючи, що у відповідній графі протоколу наявний відповідний запис про відмову ОСОБА_1 , суд відхиляє доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції норм законодавства в цій частині. Також, щодо відповідних доводів захисника про відсутність відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, слід зазначити, що роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, саме під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у відповідному медичному закладі нормами КУпАП не передбачено. Крім цього, доводи сторони захисту про складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою на те особою є помилковими, оскільки відповідно до положень ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції. Дана норма закону не містить виключень у випадку складання таких протоколів стосовно військовослужбовіців ЗСУ.
2. Рапорт поліцейського СРПП відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області ст. сержанта поліції Павлюха А.А. відповідно до якого 10.04.2023 року під час несення служби в м. Добропілля, вул. Молодіжна, 22 було зупинено автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у якого під час перевірки документів було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Протокол було складено без участі свідків, оскільки була перша година та залучити свідків не було можливості. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у водія було відсутнє.
3. Відеозапис події, який долучений працівником поліції до протоколу, на якому зображений ОСОБА_1 , позаяк під час судового розгляду та перегляду відеозапису за його участі, останній не спростовував, що на відеозаписі зображений саме він. На відеозаписі ОСОБА_1 пояснює, що не керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я, відмовляється. Від дачі пояснень та підпису протоколу відмовляється. При цьому суд відхиляє доводи захисника про відсутність доказів зупинення саме автомобіля Деу Ланос НОМЕР_1 , оскільки саме цей автомобіль зафіксовано не відеозаписі події.
Суд також відхиляє доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість відеозапису, який був долучений працівником поліції до протоколу, виходячи з такого.
Згідно положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями чинної «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису », затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Положеннями вказаної «Інструкції» прямо не передбачено можливості використання поліцейським власного мобільного телефону як портативного відеореєстратора з метою фіксації події правопорушення.
Разом з тим, згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
З огляду на викладене суд оцінює долучений поліцейським до протоколу відеозапис полії, як належний, допустимий та достовірний доказ. Іншого суду доведено не було.
Суд критично ставиться та відхиляє, як безпідставну, заяву захисника Безрука А.В. про необхідність неприйняття судом наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні 03.05.2023 року усних пояснень про те, що він керував транспортним засобом, оскільки суд зазначає, що такі пояснення були надані ним безпосередньо суду та у присутності захисника, яка попередньо знайомилася з матеріалами справи та мала можливість завчасно узгодити лінію захисту з ОСОБА_1 , а також після дослідження судом усіх інших доказів по справі та роз`яснення судом ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.
Отже, проаналізувавши надані ОСОБА_1 пояснення у сукупності з відеозаписом події, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пояснення ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не пропонувалось йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, спростовуються відеозаписом події. При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність належних доказів фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження водієм огляду через відсутність на місці події двох свідків, оскільки по-перше, ані нормами Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, ані положенням КУпАП, не передбачено необхідності залучення свідків для належної фіксації відмови водія за наявності відеозапису. Стосовно доводів сторони захисту про відсутність в матеріалах справи акту огляду водія ОСОБА_1 , то як уже було встановлено вище, останній відмовився від проходження огляду.
4.Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Добропільської ЛІЛ від 10.04.2023 року о 00 год 30 хв.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що направлення на огляд мало вручатись ОСОБА_1 , оскільки Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735 не передбачає необхідності такого вручення, а визначає повноваження поліцейського на доставлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на підставі такого направлення, у разі згоди на те.
5. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6808460 від 26.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн;
довідку начальника СРПП відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області відповідно до якої, згідно бази «ІПНП», «НАІС» станом на 10.04.2023 року ОСОБА_1 посвідчення водія отримував (документ НОМЕР_2 терміном дії з 17.07.1996 року); копію посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Суд оцінює таку постанову та посвідчення водія, як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, як доказ факту керування ОСОБА_1 10.04.2023 року транспортним засобом.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суд
ПОСТАНОВИВ
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Левченко А.М.