Єдиний унікальний номер 722/446/23
Номер провадження 3/722/226/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2023 року м. Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенко О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Сокирянського районного суду Чернівецької області від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ №134076 складеного 21.02.2023 року начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковником ОСОБА_2 вказано, що 14.01.2023 року приблизно о 01 год. 00 хв. офіцером ВВВБ ОСОБА_3 був виявлений під час несення служби в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сокиряни» з можливими ознаками вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.п.5,6, п.4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи до суду не звився, натомість його захисник Радамовський М.М. звернувся до суду з письмовим клопотанням провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки він перебуває на службі.

Окрім цього, 07.03.2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Радамовський М.М. звернувся до суду з письмовим клопотанням в якому зазначив, що ОСОБА_1 не визнає своє винуватості в інкримінованому правопорушенні, адже під час несення служби в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, алкогольні напої не вживав, що підтверджується відібраними поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Будь-які докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні. Докази направлення ОСОБА_1 до медичної установи для визначення такого стану в матеріалах справи також відсутні.

Захисник також вважає, що зазначення в протоколі про можливу наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є припущенням та не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

Адвокат Радамовський М.М. надав суду також відібрані ним письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , згідно яких останні 14.01.2023 року перебували в прикордонному наряді в МПП для автомобільного сполучення «Сокиряни» разом з ОСОБА_1 , який був старшим зміни. Під час несення служби ОСОБА_1 будь-яких алкогольних напоїв не вживав, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що з 13.01.2023 року по 14.01.2023 року начальник 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенант ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сокиряни» в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів» в пункті пропуску/Перевірка документів (виїзд).

В рапорті начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) від 14.01.2023 року вказано, що 14.01.2023 року приблизно о 02 год. від офіцера ВВВБ ОСОБА_6 надійшла доповідь про здійснення перевірки організації та несення служби зміни прикордонних нарядів в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сокиряни», в ході здійснення якої був виявлений старший прикордонних нарядів ОСОБА_1 з можливими ознаками вживання алкогольних напоїв та відмовився від проходження освідчення на підтвердження або спростування вмісту алкоголю в крові.

Згідно п.п.5,6, п.4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому, статтею 266-1 КУпАП законодавцем чітко визначено процедуру проведення огляду військовозобов`язаних, резервістів та військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Характерні ознаки алкогольного сп`яніння визначені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Такими ознаками є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи, ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в рапорті начальника відділу прикордонної служби, а відповідно і в доповіді офіцера ВВВБ не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння були встановлені у ОСОБА_1 , що давало би підстави для проведення його огляду.

Відсутні в матеріалах справи також докази того, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, відсутні докази його відмови від проходження такого огляду та відсутнє оформлене у встановленому законом порядку направлення ОСОБА_1 до медичної установи для проходження такого огляду.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, за результатом розгляду даної справи судом не було встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, адже воно не доведене зібраними матеріалами справи.

Окрім цього, зазначення у фабулі протоколу про можливі ознаки перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не відповідає диспозиції ст.172-20 КУпАП, є припущенням та суперечить наведеним вище вимогам закону і практиці ЄСПЛ.

Слушними також є доводи захисника щодо розбіжностей в датах складання протоколу про адміністративне правопорушення та днем його вчинення, адже згідно ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 КУпАП є правопорушенням з формальним складом та не є триваючим, отже протокол щодо ОСОБА_1 повинен був бути складений не пізніше 01 год. 15.01.2023 року.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №134076 складений щодо ОСОБА_1 аж 21.02.2023 року, що є порушенням вимог ст.254 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 247 п.1, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: