Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/14/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Галицький В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Куєвди Юлії Сергіївни з доповненнями на постанову Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого тренером-масажистом Міністерства молоді та спорту України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,

за участю:

захисника Куєвди Ю.С.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з постановою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 07.07.2022 року о 23 год. 13 хв., в смт. Вільшанка, Голованівського району, Кіровоградської області по вул. Алфатар, 1, керував автомобілем «ВАЗ 21093» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №22, складеному 08.07.2022 року в 00 год. 38 хв. в КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської територіальної громади, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду захисник Куєвда Ю.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій зокрема просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні районного суду присутній не був. Копію постанови Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року ОСОБА_1 було отримано 17.11.2022 року, під час ознайомлення з матеріалами судової справи, про що свідчить відмітка, наявна в матеріалах справи. Виходячи з цих обставин апелянт вважає, що строк пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що в якості доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023133 від 08.07.2022 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №22 від 08.07.2022 року та диск з відеозаписом до протоколу.

Протокол відносно ОСОБА_1 , що підтверджується постановою від 30.09.2022 року по справі 384/201/22, складений на підставі висновку від 28.04.2022 року, (доказів внесення змін до медичного висновку чи протоколу матеріали справи не містять).

Разом з цим, апелянт вважає, що всі дії по огляду водія провів медичний працівник, у якого відсутні спеціальні знання і який не пройшов спеціальну підготовку для проведення вищевказаних процедур, так як докази зворотнього в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як видно із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, на вимогу ОСОБА_1 , сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надано не було.

Також, захисник зазначає, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку в постанові питання стосовно результату тестування на алкоголь, а саме рівня алкоголю у крові ОСОБА_1 та чи відповідає рівень алкоголю у крові ОСОБА_1 допустимій Віденською Конвенцією про дорожній рух нормі. Також не з`ясовано за допомогою якого приладу проводилось тестування на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, захисник зазначає, що згідно п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, тобто переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, де вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Свідки, які відповідно до Інструкцій № 1452/735 та № 1395, для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, так і складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучались, оскільки у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення у графі «свідки чи потерпілі» поліцейським зазначено «відсутній», а тому підтвердити чи спростувати пояснення неможливим, що є порушенням пункту 9 розділу II Інструкції №1452/735 та вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника Куєвду Ю.С. у підтримку апеляційних вимог, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 08 листопада 2022 року, в судовому засіданні, в якому було прийнято оскаржувану постанову, ОСОБА_1 присутній не був, і до висновку про можливість здійснення розгляду за відсутності останнього, суд першої інстанції дійшов з врахуванням того, що він був повідомлений під відеозапис.

Проте, в супереч приписів ст.ст. 277-2, 278 КУпАП, в матеріалах справи немає належного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції залишив поза увагою численні порушення, допущені працівниками поліції під час оформлення матеріалів, чим допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі, не дав їм належної оцінки у сукупності, що призвело до безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно п.15, 16 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

У відповідності до п.22 вищевказаного розділу визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023133 від 08 липня 2022 року, водій ОСОБА_1 07.07.2022 року о 23 год. 13 хв., в смт. Вільшанка, Голованівського району, Кіровоградської області по вул. Алфатар, 1, керував автомобілем «ВАЗ 21093» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №22, від 08.07.2022 року КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської територіальної громади, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи долучений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Висновок) №22, від 08.07.2022 року КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської територіальної громади, проведений лікарем ОСОБА_2 .

Проте, вказаний висновок не може бути прийнятий, як доказ по даній справі, з таких підстав.

Інструкцією (п.16 Розділу ІІІ) затверджено форму Висновку (додаток № 4), у якому, зокрема, має бути зазначено, найменування закладу охорони здоров`я, в якому здійснювався медичний огляд.

Так, у лівій верхній частині Висновку №22 від 08.07.2022 зазначена назва закладу охорони здоров`я: «КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської територіальної громади».

Водночас, на території Благовіщенської міської ради відсутній заклад охорони здоров`я з такою назвою, а у відповідності до інформації, що наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на території Благовіщенської міської ради існує заклад охорони здоров`я - «КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "БЛАГОВІЩЕНСЬКА ЛІКАРНЯ" БЛАГОВІЩЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ».

У наявному у матеріалах Висновку, у 2 та 10 пунктах зазначається прізвище, ім`я та по батькові обстежуваної особи.

Наданий апелянтом примірник Висновку №22 від 08.07.2022 зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_1 . Таке ж саме прізвище було зазначено у Висновку, який був направлений вперше до районного суду, що підтверджується постановою судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2022 року, якою протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023133 від 08 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 , разом з доданими до нього матеріалами повернуто для належного оформлення до Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області.

Також, Висновок у 3 пункті має містити дату народження обстежуваної особи. Так, у вказаному Висновку у пункті 3, зазначена дата народження обстежуваної особи 28.04.2022, що невідповідає анкетним даним ОСОБА_1 .

З наведеного убачається, що Висновок було складено відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той же час протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після повторного направлення матеріалів справи до районного суду у 2 та 10 пунктах Висновку маються виправлення прізвища обстежуваної особи, та після проведення виправлень (ким невідомо) написання прізвища є нерозбірливим. Однак, Інструкцією не передбачена можливость здійснення виправлень, зокрема у Висновку (додаток № 4).

Крім того, як зазначалось вище форма Висновку (додаток № 4) затверджена Інструкцією, яка визначає наявність відтиску печатки медичного закладу та/або печатки лікаря. Проте, всупереч приписів Інструкції щодо форми Висновку, яким передбачена обов`язкова наявність печатки у висновку лікаря, Висновок №22 від 08.07.2022 «КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської територіальної громади» даного реквізиту не містить.

Також, з наданої захисником копії відповіді на адвокатський запит КНП «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської міської ради убачається, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв транспортних засобів у даному медичному закладі здійснюють чергові лікарі приймального відділення, згідно наказу головного лікаря.

Лікар ОСОБА_2 навчання, тематичне удосконалення за програмою проведення процедури, щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння не проходив.

Вищенаведені недоліки, дають обгрунтованні підстави вважати, що всупереч вимог Інструкції були допущенні істотні недоліки під час огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому у відповідності до пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції складений Висновок слід вважати недійсним. А тому вказаний Висновок не може бути прийнятий судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 порушення п.2.9 ПДР України.

Інших доказів у підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування 07.07.2022 року о 23 год. 13 хв., в смт. Вільшанка, Голованівського району, Кіровоградської області по вул. Алфатар, 1, автомобілем «ВАЗ 21093» д/н НОМЕР_1 у матеріалах справи немає.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист, і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних й допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь.

Відтак, з огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанову Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги задовольнити.

Поновити захиснику Куєвді Юлії Сергіївни строк на апеляційне оскарження постанови Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Куєвді Юлії Сергіївни задовольнити.

Постанову Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко