Єдиний унікальний номер 201/9819/22
Номер провадження 3/201/4310/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 січня 2023 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 519177, 14.11.2022р. приблизно о 10 години 00 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , а саме, гучно кричала, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого малолітня дитина перелякалась та плакала.

ОСОБА_1 , у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилася, а тому враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутністю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому п. 17 цієї ж норми Закону передбачено, що фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, вказані дії ОСОБА_1 та як результат наслідки, можуть суттєво відобразитись на здоров`ї постраждалої особи.

Дослідивши наявні матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема, рапортом співробітника поліції, поясненнями матері ОСОБА_1 ОСОБА_3 та поясненнями самої ОСОБА_1 , у якому вона визнає події та те, що конфлікт стався внаслідок перебування її в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, ураховуючи сукупність доказів у справі, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення нею нових правопорушень необхідно застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в сумі 170, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Наумова