запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/411/23Головуючий у 1-й інстанції Кольц Д.М.
Єдиний унікальний №331/1415/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Стратія Олександра Івановича на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 10.02.2023 року о 22-53 годин в м.Запоріжжі, Олександрівський район, пр.Соборний біля будинку №40 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN PATHFINDER державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Стратій О.І. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений щодо нього протокол не можна вважати допустимим доказом.

З відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідки для проведення огляду не залучались.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими взагалі не проводився.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджується.

Рапорт працівника поліції не може бути взятий до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 і його захисник Стратій О.І. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися та подали до суду заяву, в якій просили розглядати подану апеляційну скаргу без їх участі, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважав можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 і захисника Стратія О.І.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №278930 від 11.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, від пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився, зі змістом протоколу ознайомився та його копію отримав;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від такого проходження;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 10.02.2023 року о 23 год. 32 хв. направлявся на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проте огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду за допомогою Alcotest Drager на місці зупинки та в медичному закладі.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається, рух транспортного засобу «NISSAN PATHFINDER» д.н.з. НОМЕР_1 по пр.Соборному в м.Запоріжжі, та зупинку автомобіля на вимогу патрульної поліції за допомогою гучномовця.

Після зупинки, до транспортного засобу підходить патрульний поліцейський, називає себе та свою посаду, причину зупинки, а саме здійснення повороту із порушенням Правил дорожнього руху. У автомобілі із увімкненим двигуном на місці водія сидить ОСОБА_1 , який вказав, що у нього відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Після чого відмовився називати свої анкетні дані.

Під час бесіди із водієм працівниками патрульної поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які були повідомлені ОСОБА_1 («23:31:41»), після чого було заявлено вимогу пройти огляд на стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відповів відмовою («23:32:40»), після чого працівником патрульної поліції було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря нарколога в медичному закладі, на що водій також відмовився.

Після цього, співробітником патрульної поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, та ще раз запропоновано пройти огляд («23:33:00»). На цю вимогу водій повторно відмовився від проходження огляду посилаючись на брак часу («23:33:11»). Працівниками патрульної поліції було повідомлено, що у такому випадку щодо ОСОБА_1 буде складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, та роз`яснено права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

Той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водієві було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого водій відмовився в порушення п.2.5 ПДР України. Вищезазначена обставина підтверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2023 року 23 год. 32 хв.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі судом не встановлено.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі водій самостійно підтвердив факт керування транспортним засобом, неодноразово зазначаючи, що його зупинили патрульні і він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Заперечуючи проти протоколу, апелянт зазначив, що були відсутні свідки.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час такого огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Під час пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння був застосований технічний засіб відеозапису, а тому наявність свідків в даному випадку не є обов`язковим.

На цих підставах суд не приймає до уваги зазначені заперечення захисника Стратія О.І.

В апеляційній скарзі захисник Стратій О.І. зазначав про те, що вказаний транспортний засіб був зупинений у порушення вимог діючого законодавства.

Суд не погоджується із цими доводами, оскільки відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: у тому числі п.4) зупинення транспортного засобу. Таким чином, оскільки після зупинки транспортного засобу у водія працівниками поліції було виявлено порушення останнім п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (ймовірні ознаки алкогольного сп`яніння), суд вважає, що вимоги Закону України "Про Національну поліцію" у даному випадку були дотримані у повному обсязі.

Крім того на переконання апеляційного суду питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, яка нібито мала місце 10.02.2023 року.

Протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні.

Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Щодо ненадання послуг адвоката про що вказує апелянт, то на позначці часу «23:33:51» працівниками патрульної поліції при роз`ясненні прав ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він має право на адвоката чи на правову допомогу від фахівця в галузі права.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційних скаргах, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційних скаргах.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Стратія Олександра Івановича залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 331/1415/23