Провадження № 33/4808/84/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Дяківа Д.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дяківа Д.І. на постанову Івано-Франківського міського суду від 22.12.2022 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 8.11.2022 року о 19год. 15хв. по вул. Надрічна, 48 в м. Івано-Франківськ керував транспортним засобом HONDA ACCORD номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, (висновок лікаря № 234 від 8.11.2022 року о 21год. 49 хв. про відмову) і порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Дяків Д.І. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не дав оцінки тому фактові, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 така зупинка була незаконною, останній був позбавлений скористатися правовою допомогою захисника. Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження від огляду, а лише не зміг здати біоматеріал сечу в медичному закладі і був готовий здати інший біоматеріал (кров), однак працівники поліції хибно трактували неможливість ОСОБА_1 справити потреби природнім шляхом, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням р.3 п.12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника через його медогляд для мобілізації до ЗСУ.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку.

Суд не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 , який це заперечує. У справі не має належного процесуального підтвердження правомірності такої зупинки водія, оскільки факт керування транспортним засобом та порушення водієм ПДР України не було зафіксовано, не складено відповідної постанови, тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про безпідставність такої зупинки, що є підставою за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева» вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події (а.с.10) про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Доводи апелянта про недоведеність відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння слід визнати обґрунтованими. Згідно р.3 п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. А п.13 цієї Інструкції вказує, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом з тим, з відеозапису (а.с. 10) вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, однак з фізіологічних причин не міг здати біоматеріал сечу і був готовий до здачі будь-якого іншого біоматеріалу, в тому числі крові. Тому висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння слід визнати неправомірним, оскільки лікарем не виконано п.13 р.3 вищевказаної Інструкції.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Посилання суду на письмові пояснення свідків, без їх допиту в судовому засіданні є недопустимими доказами, оскільки це є порушенням правового принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дяківа Д.І. задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 22.12.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький