Справа № 297/1598/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
14.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Пензеника В.І. на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2023,
Постановою судді Берегівського районного суду від 18.05.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80грн судового збору.
У постанові судді від 18.05.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
З 08:00 год. до 20:00 год. 12 травня 2023 року, ОСОБА_1 виконуючи наказ на охорону Державного кордону в складі прикордонного наряду "Вартовий шлагбауму", порушив правила несення прикордонної служби, так як мав при собі особистий засіб зв`язку - мобільний телефон. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється мати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Державній прикордонній службі України та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду.
Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Пензеник В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду від 18.05.2023, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що ОСОБА_1 пояснив, що 12 травня 2023 року він дійсно ніс службу на охорону Державного кордону в складі прикордонного наряду «Вартовий шлагбауму». Однак ніякого особистого мобільного телефону при собі, в карманах одягу, чи в особистому спорядженні, при несенні служби він не мав. У нього не вилучався посадовими особами ніякий мобільний телефон, особистий огляд його ніким не проводився.
Апелянт зазначає, що прав, передбачених Конституцією України, статтею 268 КУпАП, ОСОБА_1 ніхто при складанні адміністративного протоколу не роз`яснював, особа, яка складала протокол, взагалі не довела до його відома суть протоколу, оскільки зазначене ніби-то адміністративне правопорушення в протоколі не можна було навіть розібрати, оскільки практично суть правопорушення є нечитабельною.
В даному випадку судом неналежним чином досліджені матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №005784, в якому не міститься даних чи відомостей, який особистий мобільний телефон був виявлений (вилучений) у ОСОБА_1 , що б могло бути доказом адміністративного правопорушення. Крім того, в протоколі не зазначено, чи відмовився ОСОБА_1 від надання пояснення при складанні адміністративного протоколу, хоча зазначено, що ОСОБА_1 бажає надавати пояснення українською мовою. Відповідно такий адміністративний протокол, складений з порушенням вимог ст.256 КупАП, не може бути допустимим доказом у справі.
Також захисник вказує, що судом першої інстанції в постанові вірно не зазначено, що доказом адміністративного правопорушення суд вважає рапорт начальника відділу прикордонної служби ОСОБА_2 , оскільки останній не містить даних щодо того, який мобільний телефон міг бути виявлений останнім, рапорт не зареєстрований належним чином у військовій частині, а відтак також не є допустимим доказом у справі.
В судовому засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити із наведених у ній підстав.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією частини 3 ст.172-18КУпАПпередбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно дост.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За змістом ч.1ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період -це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 24.02.2022 о 05-30 год. строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні згідно зУказом Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 26.03.2022 на 30 діб, згідно Указу Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18.03.2022 продовжено з 25.04.2022 на 30 діб.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 005784 від 12.05.2023 (а.с.1), відповідно до якого з 08 год. до 20 год. 12 травня 2023 року ОСОБА_1 виконуючи наказ на охорону Державного кордону в складі прикордонного наряду "Вартовий шлагбауму", порушив правила несення прикордонної служби, так як мав при собі особистий засіб зв`язку - мобільний телефон. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється мати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Державній прикордонній службі України та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду;
- рапортом начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_3 .
Із рапорту начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_3 слідує, що в період з 15:00 до 16:00 12 травня 2023 року під час проведення раптової перевірки організації несення служби зміни прикордонних нарядів в ППр «Косино» мною особисто було виявлено в прикордонного наряду «Вартовий шлагбауму кордон» у складі інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) штаб-сержанта ОСОБА_4 особистий мобільний телефон, що не належить до засобів зв`язку Державної прикордонної служби України та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду. Дане порушення відбулося у Закарпатській області, Берегівського району, навпроти н.п. Косонь (Косонської об`єднаної територіальної громади) на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Косино» (а.с.2).
Відповідно до службової характеристики інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) штаб-сержанта ОСОБА_1 , яку склав начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) підполковник ОСОБА_2 , від 16.05.2023 за час перебування на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 зарекомендував себе наступним чином. До виконання службових обов`язків відноситься посередньо. В оперативно-службовій діяльності не завжди проявляє ініціативу. Не завжди намагається критично оцінювати свою діяльність та виділяти основні проблеми. В складній обстановці орієнтується, але прийняті рішення не завжди відповідають реальній обстановці. Особисто дисциплінований. Вольові якості на середньому рівні. Службові відносини з співслужбовцями будує грамотно. Висловлювати свою думку вміє. Професійно підготовлений не в повному обсязі. До вдосконалення службової діяльності не прагне. Почуття особистої відповідальності за виконання покладених на нього посадових обов`язків розвинуто на середньому рівні. Фізично розвинутий добре. На зауваження старших командирів та начальників реагує, але не завжди робить правильних висновків, потребує постійний контроль з боку керівництва підрозділу. До порушень військової дисципліни не схильний. Самостійно розібратися у суті питання і виділити головне в цілому спроможний, хоча як правило потребує допомоги та додаткового контролю з боку керівництва підрозділу. Почуття товариства розвинуто добре. За характером спокійний. В колективі користується повагою у певного кола військовослужбовців. У стройовому відношенні підтягнутий. Стан здоров`я добрий (а.с.3).
Апеляційним судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 005784 в графі «бажає давати пояснення» зазначено українською мовою. Протокол підписаний ОСОБА_1 особисто. Однак матеріали справи не містять жодних його письмових пояснень ні на окремому аркуші, ні в самому протоколі такі відсутні. Отже, ОСОБА_1 не скористався своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП (а.с.1).
Відповідно до п.12 ч.2 розділу ІІ Інструкції «про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» прикордонним нарядам під час здійснення прикордонного контролю забороняється використовувати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Держприкордонслужбі та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду, мати при собі грошові кошти понад розмір, установлений центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Апеляційний суд констатує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо факту вилучення мобільного телефону у ОСОБА_1 , однак це не спростовує самого факту користування ОСОБА_1 особистим засобом зв`язку під час несення служби та порушення ним вимог закону.
Місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, доповнень та зауважень не має, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.1).
Докази, наведені вище, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.172-18КУпАП адміністративного правопорушення порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальника відділення прикордонної служби (типу А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_5 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд приходить до висновку, що майор ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Інші доводи захисника апеляційний суд відхиляє, як такі, що також не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, що адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч.2 ст.172-18 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника Пензеника В.І. залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Пензеника В.І. залишити без задоволення, а постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2023 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.172-18 КУпАП без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош