490/9528/23 від02.11.2023
н/п 3/490/3846/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2023 року о 20 годині 50 хвилин, в м. Миколаєві, проспект Центральний 98, громадянка ОСОБА_1 , вчинила дрібне хуліганство, а саме: виражалась нецензурною лайкою, чіплялась до перехожих громадян, роздягалась та вибігала на проїзну частину дороги, внаслідок чого було порушено громадський порядок та спокій громадян, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату та час повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщалась про час і місце розгляду справи, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не подавала письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явилась, її поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими у судовому засіданні матеріалами адміністративної справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №071983 від 19.09.2023 року, яким встановлено обставини вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, а саме: виражалась нецензурною лайкою, чіплялась до перехожих громадян, роздягалась та вибігала на проїзну частину дороги, в наслідок чого було порушено громадський порядок та спокій громадян;

- з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було отримано повідомлення на лінію 102 від перехожих громадянок про те, що невідома їм жінка чіпляється до перехожих, виражається в їх бік нецензурною лайкою, зухвало та неадекватно себе поводить. При зустрічі з працівниками поліції, зазначені громадянки, вказали на зовнішність жінки та в якому напрямку вона пішла. В ході патрулювання, на зупинці громадського транспорту, працівниками поліції було виявлено невідому жінку, якою виявилась ОСОБА_1 . Під час розмови з поліцейськими вона поводила себе неадекватно, зухвало, весь час намагалась кудись піти (перейди дорогу), при цьому з незрозумілих причин зняла з себе спідницю. В подальшому, для припинення правопорушення ОСОБА_1 було затримано та доставлено до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- протоколом АА№096687 про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ст. 261 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, тобто дрібне хуліганство, яке виражалось у нецензурній лайці, чіплянні до перехожих громадян, зухвалій та непристойній поведінці у громадському місці, внаслідок чого було порушено громадський порядок та спокій громадян.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ст.173 КУпАП, в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності з цією статтею, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 51 (п`ятдесят одна) грн.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - №UA0014001, код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536.80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.) на розрахунковий рахунок UA0014483, отримувач коштів Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Л. Лященко