Справа № 296/2498/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Покатілов О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, навідника 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України "Про часткову мобілізацію" №303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, №607/2014 від 21 липня 2014 року, №15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення його воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний військовий стан в подальшому був неодноразово продовжений.

Відповідно до статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобіганню захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до ст. ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки,берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочогонавчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди з наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому чисті у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони Державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до ч.2 ст. 172-15 КУпАП, недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду є діяння, що віднесене до адміністративних правопорушень.

У той же час, 06 березня 2023 року до військової частини поштовим відправленням надійшов рапорт військовослужбовця за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_2 про звільнення з військової служби через сімейні обставини. Рапорт за підписом нібито солдата ОСОБА_3 та доданими документами надіслано не самим військовослужбовцем, а іншою особою, адресовано безпосередньо командиру військової частини НОМЕР_1 та при цьому одночасно адресовано безпосередньо Міністрові оборони України із зазначенням адреси Міністерства оборони України.

Солдат ОСОБА_4 відмовився від надання письмових пояснень.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про порядок звернення, а саме: необхідності подання рапорту за командою своєму безпосередньому начальникові, свідомо порушив вимоги порядку звернення, що встановлений положеннями статей 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 111 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розраховуючи на те, що старший начальник, до якого він протиправно звернувся, здійснюватиме протиправний тиск на нижчестоящих командирів із метою отримання військовослужбовцем незаконних преференцій у вигляді позачергового розгляду його рапорту та отримання його схвалення незалежно від наявності для того визначених законом підстав. Таким чином, внаслідок ігнорування зазначених вище імперативних вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення порядку звернення та вчинення дій, що спрямовані на порушення порядку управління військами, скоїв діяння, за яке передбачена. відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Адміністративне правопорушення було скоєно на території Корольовського району міста Житомира, у якому знаходиться пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься заява останнього, в якій він просить суворо не карати. Крім того, просить розглядати вказану справу без його участі.

Суд дослідив матеріали справи, а саме: витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 10 від 10.01.2023 року, копію військового квитка на ім`я ОСОБА_1 , службову характеристику на ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі, в зв`язку з чим накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (в редакції Закону, що діє з 27.01.2023 року).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283 КУпАП, -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя О. Б. Покатілов