КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/8338/22
№ апеляційного провадження: 33/824/1945/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року у складі судді Шмигельського Д.І., у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 13.07.2022 року о 09 годин 32 хвилин по вул. Лісківській, 28 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda-6», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння: блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у медичному закладі КНП «КМКНЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Згідно висновку лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія», складеного на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом № 003315, водій ОСОБА_1 13.07.2022 о 10 годині 40 хвилин перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятори - амфетамін). Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, 21 лютого 2023 року адвокат Малюга В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав до Деснянського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року.

В обґрунтування вимог зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування автомобілем, оскільки ще у 2020 році Деснянським районним судом міста Києва його було позбавлено такого права.

Вказано, що судом першої інстанції не було допитано у судовому засіданні працівників патрульної поліції, хоча клопотання захисника було задоволено щодо виклику працівників патрульної поліції для надання пояснень.

Зазначає, що поліцейській в порушення вимог Інструкції №1026, здійснили оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення без забезпечення належних доказів стосовно доведення вини, а саме належної відео зйомки з портативної боді-камери, де ОСОБА_1 перебуває на пасажирському видінні а керує ОСОБА_2 , що було доведено поясненнями останнього.

Також вказано, що матеріали адміністративної справи складені з порушенням статті 266 КУпАП та ст. 256 КУпАП без присутності свідків яке вимагає чинне законодавство, зокрема Інструкція «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, суд послався на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 005970 від 13 липня 2022 року (а.с. 2);

- висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.07.2022, де результат перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятори (амфетамін) (а.с.3);

- розписка ОСОБА_2 про отримання транспортного засобу на зберігання (а.с.4)

- відеозапис з нагрудної боді камери працівника поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 005970 від 13.07.2022 (а.с. 5.)

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 13 липня 2022 року о 10 годині 39 хвилин ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Лісківська, 28 в м. Києві, керував автомобілем «Mazda-6», д.н.з. НОМЕР_1 . Огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у медичному закладі КНП «КМКНЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Згідно висновку лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія». Результат: перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятори - амфетамін).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Також вбачається, що ОСОБА_1 підписав протокол і зауважень до нього не вказав.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, скаржником, будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції не вказав. В адміністративному порядку дії працівників поліції не оскаржено.

Судом апеляційної інстанції за наслідками дослідження відеозаписів з нагрудної боді-камери встановлено, що дії працівників поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є правомірними.

Отже, вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції у повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 підтверджується висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.07.2022, де вказано перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятори (амфетамін).

З огляду на зазначене, твердження адвоката Малюги В.М. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та недоведеність факту перебування його у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, розцінюється судом як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують самого факту вчинення скаржником правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, бо його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення в частині позбавлення ОСОБА_1 водійських прав заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В апеляційній скарзі адвокат Малюга В.М. зазначив про відсутність в ОСОБА_1 посвідчення водія, яке б надавало право керування транспортними засобами, остільки постановою Деснянського районного суду міста Києва від 28.12.2020 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки.

У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 в установленому законом порядку посвідчення водія та пред`явлення його працівникам поліції.

З долученої в суді апеляційної інстанції постанови Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 по адміністративній справі № 754/17068/20 видно, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.4 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 20400 грн в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Отже, установлений судом трирічний строк позбавлення права керування транспортними засобами не сплинув, докази достроково повернення порушнику водійських прав до справи не долучено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскарженої постанови в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У решті постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

У іншій частині постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неподаткових мінімумів доході громадян, що становить 17 000 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар