Справа № 496/5149/22
Провадження № 3/496/129/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від 2 взводу 6 роти 2 батальйону Полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №019563 за ч. 3 ст. 126 КУпАП і ставиться йому в провину те, що він 13.10.2022 року о 14 год 45 хв. на 452 км автодороги Київ-Одеса Біляївського району Одеської області керував автомобілем марки «DAF 95 ХF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому відносно нього постановою старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.12.2019 року встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, виконавче провадження №48428291, чим порушив вимоги Закону України «Про дорожній рух».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а від його захисника Достаєвського Д.М. до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не знав про наявність постанови старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами від 16.12.2019 року, копію вказаної постанови поштою не отримував, у відділ виконавчої служби для її отримання не викликався. Крім того, зазначає, що в постанові старшого державного виконавця від 16.12.2019 року, яка міститься в матеріалах справи, відсутній підпис державного виконавця. Також звертає увагу суду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено, яку саме вимогу статті Закону України «Про дорожній рух» порушив ОСОБА_1 , а також зауважує, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, має переривання зображення запису, тому по ньому неможливо встановити хронологію подій, що робить його неналежним доказом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналогічні положення містяться в п. 8 розділу ІІ «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 р. №1376 (далі Інструкція).

Всупереч вимогам вказаної статті та Інструкції, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення ані під розписку, ані направлено рекомендованим поштовим відправленням, натомість долучено до матеріалів адміністративної справи, тим самим порушено порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Згідно положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вказаних вище вимог в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №019563 від 13.10.2022 року не вказана стаття Закону України «Про дорожній рух», яку порушив ОСОБА_1 .

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З постанови старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами від 16.12.2019 року вбачається, що в рамках ВП №48428291 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей на підставі судового наказу №500/2452/14-ц, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 21.05.2014 року, за період з 17.11.2014 року по 31.11.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 44537,38 грн, у зв`язку з чим відносно нього було застосовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення такої.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність застосування відносно нього такого обмеження, а також докази того, що він отримав вищевказану постанову від 16.12.2019 року.

За правилами ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, мають містити чинну та належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою Відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. Крім того, мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову, про застосування відносно неї відповідного обмеження.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про накладене на нього обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження, в якому він є боржником, що він отримав постанову старшого державного виконавця по виконавчому провадженню №48428291 від 16.12.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тобто не надано достатньо доказів, які б утворювали склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Крім того, долучена інспектором поліції до матеріалів справи копія постанови старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16.12.2019 року не засвідчена належним чином уповноваженою на те посадовою особою вказаного відділу державної виконавчої служби.

При цьому, доводи сторони захисту про те, що наданий відеозапис, який міститься в матеріалах справи, є неналежним доказом, тому він не є безперервним, у зв`язку з чим по ньому неможливо встановити хронологію подій, суд до уваги не приймає, оскільки ніким не спростовано та не заперечується того факту, що події, які зафіксовані на наданих фрагментах запису, відбувалися в дійсності.

Більш того, вказаний відеозапис жодним чином не спростовує висновків суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 126, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Пендюра