КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 02 лютого 2023 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що захист його інтересів у суді першої інстанції здійснював адвокат Бондаренко В.А., який перестав виходити на зв`язок. Він намагався дізнатися стан розгляду справи в телефонному режимі, але за наявними на сайті суду номерами телефону ніхто не відповідав. 24 січня 2023 року він звернувся за правової допомогою до адвоката Сербінова О.С., який в той же день направив до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 25 січня 2023 року адвокат Сербінов О.С. ознайомився з матеріалами справи та оскаржуваною постановою суду, після чого у нього виникла реальна можливість подати апеляційну скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сербінов О.С. підтримали заяву та просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 22 грудня 2022 року. Матеріали справи не містять даних про направлення копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року на адресу ОСОБА_1 .

З матеріалами справи захисник ОСОБА_1 ознайомився 25 січня 2023 року, а 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року слід вважати поважними, строк на оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, а саме, 01 жовтня 2022 року, о 22 год. 19 хв., він не керував транспортним засобом марки Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 . Зіткнення з транспортним засобом Nissan Navara, д.н.з НОМЕР_2 , відбулося у той момент, коли його автомобілем керував драйвер. Після ДТП драйвер вийшов з автомобіля, повідомив, що йому необхідно зателефонувати та зник. В матеріалах справи відсутні докази, що на момент ДТП саме він керував транспортним засобом марки Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 . Поліцейський при оформленні матеріалів не надав йому можливості реалізувати право отримання правової допомоги. Вважає, що суд безпідставно прийняв до уваги відеозапис з нагрудних камер поліцейського, оскільки він є неповним.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

До суду першої інстанції був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №150150 від 01 жовтня 2022 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №150151 від 01 жовтня 2022 року.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150150 від 01 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , 01 жовтня 2022 року о 22 годині 19 хвилин, керуючи автомобілем марки Dacia Lodgy, д/н НОМЕР_3 , у м. Києві, по вул. Дніпровська Набережна, 135, не був уважний, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Navara, д/н НОМЕР_2 , який, у свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем Audi Q8, д/н НОМЕР_4 , який, у свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем Subaru Forester, д/н НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 2.3 б, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150151 від 01 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , 01 жовтня 2022 року, о 22 годині 19 хвилин, керував автомобілем марки Dacia Lodgy, д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Дніпровська Набережна, 135, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зі згоди ОСОБА_1 за допомогою Alcotest 6820, результат огляду становить 2,35 проміле. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом його передачі тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150150 від 01 жовтня 2022 року долучена схема місця ДТП, яку ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень, а також письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150151 від 01 жовтня 2022 року також долучена роздруківка результату тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest 6820 від 01 жовтня 2022 року, з результатом огляду - 2,35 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також, диск з відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 не було надано жодного доказу на підтвердження того, що на момент ДТП за кермом транспортного засобу марки Dacia Lodgy, д/н НОМЕР_1 , перебував не він, а інша особа. Вказати, яка саме особа керувала його транспортним засобом 01 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 не може.

З урахуванням наданих документів, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом марки Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 , а зіткнення з транспортним засобом Nissan Navara, д.н.з НОМЕР_2 , відбулося з вини драйвера, який керував його автомобілем, а після ДТП зник.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1 , а інша особа.

З наявних у матеріалах справи документів та відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував той факт, що він перебував за кермом автомобіля. Також ОСОБА_1 підписав схему місця ДТП як учасник ДТП без будь-яких зауважень.

Ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не надали будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 01 жовтня 2022 року викликав драйвера, а також не заявляли клопотання про витребування доказів, які могли б підтвердити заперечення проти постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянтана порушення права його на правничу допомогу, оскільки такі посилання не ґрунтуються на матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про неповноту відеозапису. На відеозаписі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Заперечуючи проти притягнення його до відповідальності, ОСОБА_1 не спростовував того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 рокубез змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року.

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.