Провадження 3/127/9178/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

16.11.2022 старшим інспектором СЮП Вінницького РУП лейтенантом поліції Бугаєнком В.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428337. З даного протоколу вбачається, що «01.11.2022 близько 18 год. 00 хв. малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Вінниці та території пляжу «Спартак» розпивав слабоалкогольні напої «Самерсбі». Так як на момент вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП останній не досяг віку з якого може нести адміністративну відповідальність, до відповідальності було притягнуто маму ОСОБА_1 ». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась. Пояснила, що 01.11.2022 її неповнолітній син ОСОБА_2 , перебуваючи в компанії друзів на території пляжу «Спартак» у м. Вінниці, без її відома вживав слабоалкогольні напої. Також пояснила, що не мала та немає умислу ухилятися від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за неповнолітнім сином. ОСОБА_1 наголосила, що належним чином займається вихованням та доглядом сина, провела з ним відповідну розмову про недопущення в майбутньому подібних дій.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.11.2022 компанія неповнолітніх, перебуваючи на території пляжу «Спартак» у м. Вінниці, вживала слабоалкогольні напої, зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, тягнуть за собою настання адміністративної відповідальності.

Так, об`єктивною стороною діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання алкогольних, слабоалкогольних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення, а також слабоалкогольних напоїв, при цьому досягнення стану алкогольного сп`яніння є не обов`язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому (наприклад, розливання спиртного напою в стакани).

Окремим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428337 від 16.11.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Отже, дії ОСОБА_2 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно із ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою ст. 1734 цього Кодексу - тягне за собою адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення.

Судом прийнято до уваги, що під не забезпеченням необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності тощо. Виховання та догляд складається з різного роду дій батьків.

Відсутність спілкування із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення негативно впливає на її розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини батьками.

Таким чином, ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідного виховання та догляду неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стало наслідком вчинення дитиною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 178 КУпАП, що в свою чергу стало наслідком для складання протоколу 16.11.2022 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 хоча і не мала прямого умислу ухилятися від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду відносно неповнолітнього сина, не бажала настання шкідливих наслідків, однак мала б передбачати і допускати їх настання. Таким чином, факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду неповнолітньої дитини, мав місце.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428337 від 16.11.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Суд вважає, що наслідки діяння ОСОБА_1 хоча і не представляють суспільної небезпеки, не завдали та наразі не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, проте уникнення від забезпечення належного виховання та догляду сина в майбутньому можуть зашкодити інтересам і правам дитини, та негативно вплинути на життя та здоров`я неповнолітнього ОСОБА_2 .

Тому, враховуючи характер скоєногоправопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 178, ч. 3 ст. 184, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП, та стягнути з неї штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: