Справа № 307/4235/22
Номер провадження 3/305/73/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт Великий Бичків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , старшого інспектора митної служби Державної митної служби у Закарпатській області,

за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 140213 від 24.10.2022,прикордонним нарядом «Контрольний пост», в районі прикордонного знаку №300 (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 50 метрів від лінії державного кордону було виявлено та у подальшому затримано громадянина УкраїниОСОБА_1 , який відмовився виконати неоднаразово повторювані законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України, солдата ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: дати можливість оглянути транспортний засіб Volkswagen Passat, р.н. " НОМЕР_1 " та відкрити багажне відділення автомобіля для здійснення візуального огляду транспортного засобу, відповідно до п.11 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ від 27.07.1998 "Про прикордонний режим", а також ст.21-7 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України". Після неодноразово повторюваних вимог прикордонного наряду, громадянин ОСОБА_1 почав рух та здійснив наїзд на пристрій для примусової зупинки транспортних засобів "Кактус", чим порушив вимоги ст.23 ЗУ "Про Державний кордон України".

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.185-10 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив, що 23 жовтня 2022 року, він на власному автомобілі, разом з своєю малолітньою дочкою ОСОБА_3 , 2014 року народження, повертався від своїх батьків з смт Великий Бичків до м. Ужгород. На виїзді з смт В. Бичків йому видали контрольний талончик. Під час видачі талончика військовослужбовець Державної прикордонної служби України звернувся до нього російською мовою, на що він зробив усне зауваження. Рухаючись далі та виконуючи вимоги дорожніх знаків, зупинився для передачі талону. Однак, з незрозумілих йому причин, військовослужбовцем було запропоновано відкрити багажник, оскільки військовослужбовці з попереднього контрольного поста вказали, що його поведінка є підозрілою. При цьому, військовослужбовець не представився, не вказав причину чому він повинен був відкрити багажник автомобіля та на навів на нього автомат. Він погодився відкрити багажник лише після того, як приїдуть працівники поліції. Оскільки, через його зупинку утворилася черга з інших автомобілів він, з метою пропуску зерновоза, від`їхав з проїзної частини. У момент коли відїзджав на обочину хтось із військовослужбовців підклав під його заднє колесо "їжака", через що пробив колесо. Він викликав наряд поліції, поки чекав на поліцію відкрив багажник звідки вийняв запаску та поміняв пробите колесо. Після прибуття працівників поліції, які у його діях не виявили ніяких порушень, прикордонники доставили його в смт Солотвино та помістили в ІТТ, де він знаходився близько доби. Враховуючи наведене, просить суд закрити вказане провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення так як не вчиняв злісної непокори розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Адвокат Коструб В.В. у судовому засіданні зазначив, що в порядку ст.21-7 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України" законна вимога про поверхневу перевірку можлива лише при наявності на те підстав. При цьому, військовослужбовець не міг пояснити чому ОСОБА_1 повинен був відкрити багажник. Жодних протоколів працівники поліції щодо ОСОБА_1 не складали. Протокол про адміністративне правопорушеня прикордонниками було складено на наступний день. Крім того, до матеріалів не надано доказів, які би підтверджували, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП. Зокрема, до матеріалів не додано відеозапису з бодікамери. Виключно рапорт солдата ОСОБА_2 не може слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальноситі. На підставі наведеного, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Коструба В.В., перевіривши матеріали справи та дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суддя констатує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч.1 ст.185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому полягали законні вимоги працівника Державної прикордонної служби та в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 цим законним вимогам. Також відсутні відомості про те, що працівники Державної прикордонної служби України пред`явили ОСОБА_1 саме законні вимоги або розпорядження.

Під час оформлення матеріалів справи, не надано доказів того чи перебував військовослужбовець при виконанні обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, чи були його розпорядження, вимоги законними.

Вимога оглянути транспортний засіб та відкрити багажне відділення автомобіля для здійснення візуального огляду, не є складовою частиною об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Окрім наведеного, відповідно до Закону "Про державний кордон України" та п. 11 положення "Про прикордонний режим", затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 завданнями прикордонної служби є не саме по собі складання протоколів про адміністративне правопорушення, а виявлення порушень законодавства з прикордонних

питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та запобігання незаконній міграції у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району.

Згідно п.1 ст.21-7 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" поверхнева перевірка здійснюється щодо осіб, речей, товарів (вантажів) і транспортних засобів, які перебувають у контрольованому прикордонному районі, в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України або контрольному пункті в`їзду-виїзду, а саме:

1) у разі порушення особою чи спроби особи порушити прикордонний режим, режим у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України, режим у контрольних пунктах в`їзду-виїзду або зашкодити інтересам національної безпеки України;

2) у разі перебування особи в межах прикордонної смуги без відповідного дозволу;

3) у разі наявності підстав вважати, що в транспортному засобі перебуває правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб;

4) у разі наявності підстав вважати, що в особи чи в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю і здоров`ю людини;

5) якщо транспортний засіб або річ особи є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходяться в місці, в якому могло бути вчинено правопорушення;

6) в інших випадках, передбачених законодавством або рішенням суду.

Матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 140213 від 24.10.2022 не містять жодних відомостей щодо підстав проведення військовослужбовцем поверхневої перевірки транспортного засобу.

Органом, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не дотримано вимог щодо його належного оформлення та забезпечення обставин його доведення відповідними доказами. До адміністративних матеріалів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення додані: протокол про адміністративне затримання; копію посвідчення водія та рапорт молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії Р.І. Якиміва від 23.10.2022 із змісту якого слідує, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору представнику Державної прикордонної служби України а саме не надав можливість оглянути транспортний засіб та не відкрив багажне відділення автомобіля для здійснення візуального огляду транспортного засобу.

Будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, а також винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні, суду не надано.

З наданих до суду доказів неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив злісну непокору вимозі прикордонника здійснити поверхневу перевірку транспортного засобу.

Враховуючи зазначене, протокол суперечить встановленим обставинам справи, твердження в ньому зроблені та тримаються на припущеннях, що відповідно до ст.62 Конституції України піддається сумніву та тлумачиться на користь людини.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Аналогічна норма міститься також у статті 62 Конституції України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП .

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 251, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок віднести за рахунок держави.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк