Справа №475/563/22
Провадження № 33/812/86/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Новак-Павлової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову, яку ухвалив Доманівський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Єгорової Наталії Іванівни у приміщенні цього ж суду 02 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ПМСД, проживає у АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208885 від 19 серпня 2022 року, який був разом з матеріалами направлений на розгляд до Доманівського районного суду Миколаївської області, ОСОБА_1 19 серпня 2022 року о 20:55 год. в с. Доманівка Миколаївської області по вул. Свободи керував автомобілем «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №81 від 19 серпня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 536,80 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент зупинки стан ОСОБА_1 був хворобливий та зморений у зв`язку з хворобою дихальних шляхів, що підтверджується випискою з історії медичної карти, тому він запропонував пройти встановлення стану сп`яніння в медичному закладі. Скаржник приймає препарат «Атма», який в своєму складі має допоміжну речовину етанол, та не містить заборони щодо вживання при керуванні транспортним засобом, чим пояснюється наявність проміле.

Крім того, фіксації в автоматичному режимі працівниками поліції не здійснювалось.

До того ж, причиною зупинки працівники поліції зазначили повідомлення телефонним дзвінком невідомої особи про те, що бачили ОСОБА_1 - водія автомобілю «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Вікторія» в смт Доманівка, проте це не відповідає дійсності, оскільки того дня він не проїжджав та не зупинявся біля зазначеного магазину, що можуть підтвердити свідки, які були пасажирами.

Також, працівники поліції вилучили у ОСОБА_1 водійське посвідчення, не надавши йому тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами, чим порушили статтю 265 КУпАП, та надали другий примірник протоколу, який не можливо було прочитати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Так, пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункти 6, 7 Інструкції №1452).

Порядок проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я урегульовано розділом ІІІ Інструкції №1452, метою якого є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи та передбачає використання при огляді вимірювальної техніки та лабораторних досліджень з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння (пункти 4,8).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок).

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється та його примірник видається оглянутій особі (пункти 14,15,17,19,20).

Згідно із пунктом 23 розділу ІІІ Інструкції №1452 організація забезпечення закладів охорони здоров`я бланками акта медичного огляду, висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння покладається на Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальників структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відсутність бланків акта медичного огляду на стан сп`яніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не може бути приводом для відмови в огляді на стан сп`яніння.

Перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208885 від 19 серпня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 19 серпня 2022 року о 20:55 год. в с. Доманівка, Миколаївської області по вул. Свободи керував автомобілем «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №81 від 19 серпня 2022 року.

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами:

- протоколом №81 медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 19 серпня 2022року, складеного лікарем ОСОБА_2 , у якому викладений висновок, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за допомогою приладу алкотеста Драгер, який показав 1,19 ‰;

- відеозаписами нагрудної камери, наданими працівниками патрульної поліції, на яких зафіксований, зокрема, факт зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

При цьому незгоди саме з результатами тесту ОСОБА_1 в медичному закладі та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не висловлював.

Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив- «з поясненнями причин зупинки поліцейськими не згоден, з їх поясненнями причина зупинки анонімний дзвінок».

До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 19 серпня 2022 року о 20:40 годині, він перебував в магазині «Вікторія», та випив квасу розливного 500 мл, та взяв хліб та пішов до свого автомобілю «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 , після чого він направився в напрямку свого домоволодіння. Під час руху його зупинили працівники поліції, після чого, він притиснувся в правий бік дороги і зупинився. Поліція пояснила причину його зупинки, що надійшло повідомлення на його автомобіль, що він ніби то перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські запропонували пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер», на що, він спочатку погодився, а потім відмовився, після чого, він погодився пройти тест на алкотестері «Драгер» в медичному закладі.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що фіксація порушення в автоматичному режимі працівниками поліції не здійснювалась, спростовується відеозаписом, проведеним того дня працівниками поліції, який міститься на диску та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208885.

Так, з початку відеозапису, вбачається, що автомобіль марки «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений на вимогу працівників поліції ( файл 000081А…0126А).

Відповідно до реєстрації телефонного повідомлення, яке надійшло до відділення поліції №2 (сел. Доманівка) Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, зареєстрованого за № 1498 від 19серпня 2022року, про те, що 19 серпня 2022 року о 20год.43хв. за адресою: Доманівський район, смт Доманівка, вул. Свободи 8, надійшло повідомлення від невідомої соби про те, що біля магазину «Вікторія» смт Доманівка водій на автомобілі Додж НОМЕР_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З метою перевірки повідомлення направлено ГАЗОН-3

Працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки, а саме про надходження до відділення поліції телефонного дзвінка від невідомої особи.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що він того дня не проїжджав та не зупинявся біля магазину «Вікторія», не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом ( файл 000081А…0150А). Скаржник розповів «В «Вікторії» я випив квас розливний десь о 20:40,20:30» (час запису 22:07:20); «поїхав в «Вікторію» за хлібом» (час запису 20:08:28).

Після тривалих суперечок ОСОБА_1 погодився пройти огляд лише у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де було проведено огляд водія.

За результатами огляду, який було розпочато 19 серпня 2022 року у 20 год. 45 хв.(файл 000081А…0134А ), було складено протокол медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції № 81, в якому зазначені результати зовнішнього огляду обстежуваної особи, зокрема, про запах алкоголю з порожнини роту (а.с. 5).

За результатами огляду в Протоколі № 81 зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (пункт 14). Результат 1,19 о/оо.

Проти результату огляду ОСОБА_1 не заперечував.

Ці обставини зафіксовані на відеофайлах з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського (файл 000081А…0134А час 20:58:45).

Не заслуговують на увагу й аргументи скаржника про те, що в нього працівниками поліції було вилучено водійське посвідчення та не надано тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав, зазначено номер НОМЕР_3 , та наявний підпис ОСОБА_1 .

Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 тримає в руках тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (файли 000081А…0155А; 000081А…0156А).

Також безпідставними є посилання ОСОБА_1 на прийняття ліків, призначених лікарем, оскільки не має правового значення, внаслідок прийому якої саме речовини, водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому що ці обставини не впливають на юридичну кваліфікацію його поведінки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Стосовно додатково наданих ОСОБА_1 та його захисником в суді апеляційної інстанції пояснень, які не були доводами апеляційної скарги, апеляційний зауважує наступне.

Щодо сумнівів у придатності до використання засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого лікар робив огляд, то згідно наданих Комунальним некомерційним підприємством «Доманівська багатопрофільна лікарня» на виконання постанови Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2022 року про витребування доказів свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 1982/Т та сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу повірка щодо аналізаторів парів спирту Alcotest6510, зав.№AREJ-0027, чинна до 17 грудня 2022 року.

Щодо пояснень про помсту з боку політичних опонентів та переслідування правоохоронними органами, то апелянтом не надано на підтвердження таких обставин будь-яких доказів, зокрема звернення із відповідними заявами до компетентних органів.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна