Справа № 314/99/23
Провадження № 3/314/145/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов із військової частини НОМЕР_1 стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А1556 № 17 від 10.01.2023, сержант ОСОБА_1 , з 04.01.2023 по 08.01.2023 самовільно залишив військову частину, чим порушив ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та був відсутній не більше 10 робочих діб.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, не визнав, та пояснив, що перед Новим роком підрозділ його військової частини був розташований в селі Міньківка Донецької області, де вони проживали у хатах у яких не було ані вікон, ані дверей. Тривалий час його підрозділ приймав участь у бойових діях. Коли відбувався бій, він двічі за одну добу пересікав лінію фронту та бачив як гинули його побратими, в цей час він почувався дуже недобре. Після чого він зрозумів, що з ним відбувається щось незрозуміле, так як він мав дуже погане самопочуття внаслідок стресу та вирішив звернутися до лікарів військової частини за медичною допомогою, а саме до психолога, який дав йому направлення до психіатра. Коли він прийшов до лікаря психіатра, то останній прочитавши висновок психолога жбурнув його йому в обличчя та сказав, що нічим допомогти йому не може. Тоді ОСОБА_1 зрозумів, що нікому він не потрібен, медичної допомоги йому не отримати, при цьому, ліки, які він придбав, повинні вживатися під наглядом лікаря, а стан здоров`я лише погіршувався. Перебуваючи у хворобливому стані, розуміючи можливість настання тяжких наслідків як для себе, так і для оточуючих, він пішов пішки із села Міньківка в надії отримати медичну допомогу. Йшов декілька днів, як дістався до міста Слов`янськ Донецької області пам`ятає погано, оскільки йому було дуже зле. У місті Слов`янськ на вокзалі придбав квиток та поїхав до міста Вараш Рівненської області, де одразу ж звернувся за медичною допомогою до сімейного лікаря, який встановив йому діагноз "Двобічна негоспітальна пневмонія". На лікуванні ОСОБА_1 перебував у період часу з 30.12.2022 по 07.01.2023. Після того, як йому зателефонували із військової частини, він зібрався та одразу ж поїхав до місця розташування військової частини, яку передислокували до Запорізької області та 08.01.2023 він був у військовій частині, в якій і наразі він проходить військову службу. На всі телефонні дзвінки, які надходили із військової частини він відповідав. На підтвердження вказаних фактів надав до суду копію аналізу офіцера - психолога мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 стосовно вивчення морально - психологічних якостей гранатометника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 від 25.12.2022, а також копії медичних документів сімейного лікаря.

У судовому засіданні надав пояснення командир військової частини лейтенант ОСОБА_2 , який пояснив, що із села Міньківка Донецької області безпосередньо було виведено ешалоном 73 люлини та коли прибули до села Петро - Михайлівка Запорізької області, а саме 02.01.2023, то виявили відсутність ОСОБА_1 та почали йому телефонувати.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідним державним службовцем.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про загальну мобілізацію», Указів Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08 2022 № 573/2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 в Україні введено воєнний стан та діє особливий період після закінчення воєнних дій, зокрема, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб по 19.02.2023.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Дисциплінарний статут ЗСУ передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; військова дисципліна досягається шляхом, зокрема, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, та зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватись їх, тощо.

Відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, або за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Суб`єктивна сторона такого проступку як «самовільне залишення військової частини» характеризується прямим умислом з метою тимчасового ухилення від служби.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, надані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії А 1556 № 17 від 10.01.2023;

- медична характеристика на ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10.01.2023, відповідно до яких сержант ОСОБА_1 04.01.2023 самовільно залишив розташування підрозділу, а 08.01.2023 повернувся назад, поважної причини не надав, свій вчинок аргументував тим, що проходив лікування;

- пояснення ОСОБА_1 від 10.01.2023, відповідно до яких останній відмовився надавати пояснення;

- копію фізичної особи - платника податків стосовно ОСОБА_1 ,;

- службову характеристику на ОСОБА_1 ;

- копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 257 від 21.09.2022 про призначення на посаду сержанта ОСОБА_1 ;

- копію паспорта та копію військового квитка ОСОБА_1 ;

- копію рішення командира бригади про доведення телеграми до виконання;

- копію доповіді № 36 від 08.01.2023 про повернення з СЗЧ до місця несення служби в районі виконання завдань за призначенням військовослужбовцем військової служби за мобілізацією мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_1 ;

- копію доповіді № 15 від 04.01.2023 про самовільне залишення місця несення служби без штатної зброї та без поважних причин (в районі виконання завдань за призначенням) військовослужбовцями військової служби за мобілізацією мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_1 та солдатом ОСОБА_5 .

Разом з тим, як вбачається з копії аналізу офіцера - психолога мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 стосовно вивчення морально - психологічних якостей гранатометника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхтного батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 від 25.12.2022, останній дійсно мав ознаки гострого посттравматичного стресового розладу внаслідок бойового стресу, перебував у гострому депресивному та тривожному стані та отримав рекомендації звернутись на консультацію до психіатра для необхідності уточнення клінічного діагнозу "повного" ПТСР чи ГРС.

Крім того, згідно виписок сімейного лікаря від 30.12.2022 та 05.01.2023, та довідки сімейного лікаря № 147 від 07.01.2023, ОСОБА_1 , дійсно проходив лікування з 30.12.2022 по 07.01.2023 з діагнозом "Двобічна негоспітальна пневмонія".

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши представлені суду матеріали, а також інші докази на підтвердження хронології подій, описаних ОСОБА_1 в усних поясненнях, суд приходить до висновку про відсутність умислу ОСОБА_1 на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Вказане, на думку суду, виключає наявність обов`язкової ознаки у складі адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 , а саме суб`єктивної сторони та унеможливлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належним доказом, оскільки його зміст не відповідає фактичним обставинам, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також суд враховує, вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП, відповідно до яких протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, після установлення факту самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 , відносно нього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен був складатись відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, з урахуванням зазначених обставин даної справи, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.В даному випадку уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол складено 10.01.2023, що перевищує строки, передбачені ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушенняне може розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вирішуючи справу в межах складеного протоколу, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд 3aпopізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

17.01.2023