ПОСТАНОВА

Справа № 947/13483/23

Провадження № 3/947/3861/23

12.05.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАБ №932897 від 13.04.2023, складений інспектором СЮП ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Зелінга Ю.Д. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітнього сина, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення громадянка

ОСОБА_1 - мати малолітнього сина ОСОБА_2 , 2020 року народження, ухилилася від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, внаслідок чого 13.04.2023, близько 13.30 год., її син наївся пластилину та був доставлений до Дитячої лікарні №2.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції за ч.1 ст.184 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася. Про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Клопотань не надала. Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без її участі.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений офіцером поліції без додержання вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Так, автор протоколу безпідставно склав щодо матері дитини протокол за ч.1 ст.184 КпАП України.

Зокрема в протоколі не зазначені конкретні обставини, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_1 .

В матеріалах справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення відсутні будь які докази. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, а в матеріалах справи відсутні їх пояснення.

Наявна в матеріалах справи довідка КНП «Міська дитяча лікарня №2» свідчить лише про те, що дитина надійшла до закладу та їй був поставлений діагноз. Ця довідка не свідчить на підтвердження факту ухилення матері дитини від виконання нею батьківських обов`язків, а навпаки підтверджує факт піклування матері про стан здоров`я дитини та звернення до медичного закладу при виявленні симптомів поганого почуття дитини.

Тобто доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України в матеріалах справи не надано.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також принцип презумпції невинуватості, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, справа про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.