КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/7999/23-пГоловуючий у І інстанції: Гречана С.І.
Провадження №33/824/2213/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Івашківського А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Івашківський А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що працівниками поліції, всупереч вимогам ст.266 КУпАП та пункту 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не було здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки остання не погодилась із результатами огляду на місці зупинки та бажала пройти такий огляд в медичному закладі. Зазначає, що оскільки поліцейські відмовились доставити ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я, з метою проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, остання пройшла його самостійно та отримала висновок лікаря, який свідчить про відсутність у неї як стану алкогольного сп`яніння, так і його ознак.

Крім цього зазначає, що в матеріали справи відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначеному протоколі місці та час.

Звертає увагу суду також на те, що за результатами огляду, проведеного за допомогою приладу Драгер, у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,23% проміле. В той же час, відповідно до пункту 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух зі змінами та доповненнями, мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права, повинна становити 0,25 мг на літр видихуваного повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихуваному повітрі 0,5 проміле. Таким чином, за доводами захисника, результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, який склав 0,23% проміле, з урахуванням похибки, є недостатнім доказом для висновку, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також у поданій апеляційній скарзі захисник порушує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що ОСОБА_1 була позбавлена у визначений законом строк звернутись із апеляційною скаргою, оскільки захворіла та перебувала на лікуванні, а копію оскаржуваної постанови отримала лише 23.03.2023 року.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме заявою від 24.03.2023 року про отримання копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року (а.с.14), та консультативним висновком, з якого вбачається, що ОСОБА_1 13.03.2023 року зверталась за медичною допомогою та перебувала на лікуванні. З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника Івашківського А.О. та поновлює строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Івашківського А.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 04.02.2023 року о 21 год. 52 хв. в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , по провулку Бутишів, 14 в місті Києві, в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними відеозапису, який здійснювався працівниками поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього пунктом 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що її зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначила, що оскільки не вживала алкогольні напої, погодилась на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду склав 0,23% проміле. Не погоджуючись із результатами огляду, проведеного на місці, повідомила працівникам поліції, що бажає пройти огляд в медичному закладі. Спочатку працівники поліції погодились провести її огляд в медичному закладі, проте згодом повідомили, що вона може зробити це самостійно на протязі двох годин. Оскільки працівниками поліції їй було відмовлено у проходженні огляду в медичному закладі, вона пройшла його самостійно та отримала висновок лікаря, який свідчить про відсутність у неї як стану алкогольного сп`яніння, так і його ознак.

Суд апеляційної інстанції вважає, що надані ОСОБА_1 пояснення узгоджуються із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та не спростовуються відеозаписом нагрудної камери працівників поліції, який міститься в матеріалах справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №440736 від 04.02.2023 року, у відповідній графі, відведеній для надання пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначено, що вона не погоджується із результатами огляду; інспектор відмовив у повторному проходженні тесту на стан алкогольного сп`яніння та у здачі аналізів на алкоголь, (а.с.1).

Незважаючи на таку позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівники поліції в порушення ст.266 КУпАП не забезпечили проведення її огляду в медичному закладі.

Крім цього в матеріалах справи наявний висновок КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000778 від 07.02.2023 року, відповідно до якого 05.02.2023 року о 00 год. 01 хв. ОСОБА_1 самостійно звернулась в медичний заклад та пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння. За висновками лікаря, який проводив огляд, ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, ознак сп`яніння не виявлено (а.с.8).

На переконання суду апеляційної інстанції, такі істотні порушення встановленого законом порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння свідчать про його недійсність.

Оскільки суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

За наведених вище обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих підстав апеляційна скарга захисника Івашківського А.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Івашківського А.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз