Справа № 128/388/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2023 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 361997 від 29.01.2023, 28.01.2023 о 22 год 10 хв в АДРЕСА_3 водій ОСОБА_1 передав керування транспортного засобу водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в АДРЕСА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», висновок № 0130.

Тобто своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 11.05.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, просив проводити судовий розгляд без участі захисника, оскільки свої інтереси в судовому засіданні буде захищати самостійно. Підтримав подану через канцелярію суду письмову заяву, яка обґрунтована тим, що 28.01.2023 він не перебував в автомобілі, яким керував ОСОБА_2 . У той день він був у відрядженні. Про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння йому відомо не було. Просить закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів справи нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в яких ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 19 год 00 хв до 22 год 10 хв 28.01.2023 дійсно знаходився з ним за адресою: м. Вінниця, вул. Мечнікова, 5, де вони вирішували робочі питання, а ОСОБА_2 повідомив, що 28.01.2023 у період часу з 20 год 00 хв до 22 год 00 хв він перебував за кермом автомобіля марки «ВАЗ 217030», номерний знак НОМЕР_1 ; громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за кермом вищевказаного транспортного засобу у цей час не перебував та знаходився на роботі; на місце дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_3 громадянин ОСОБА_1 прибув о 22 год 40 хв 28.01.2023, після того як він йому зателефонував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, врахувавши заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, дослідивши письмові докази, оглянувши відеозапис, долучений до протоколу, доходжу такого висновку.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9 (г) ПДР України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Як вбачається з диспозиції частини першоїстатті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Так, об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є безпека руху.

Об`єктивною стороною при передачі керування транспортним засобом є допуск до фактичного виконання функції водія особою, у віданні якої перебуває транспортний засіб.

Із суб`єктивної сторони правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, вчиняються тільки у формі умисної дії.

Таким чином, для настання відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідна наявність сукупність елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупність таких елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, повинна бути виражена у тому, що особа яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»), однак з пояснень ОСОБА_1 убачається, що він не був обізнаний про стан, у якому перебуває ОСОБА_2 (відповідно до копії висновку КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР № 0130 від 29.01.2023, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння), оскільки у той день ОСОБА_1 тільки повернувся з відрядження і навіть не перебував у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_2 , про подію йому стало відомо, коли до нього зателефонували та повідомили, що за участі автомобіля, який йому належить, сталася ДТП.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт обізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння при передачі йому транспортного засобу для керування, матеріали справи не містять.

Більше того, з наданого суду відеозапису з бодікамери поліцейського установлено, що ОСОБА_1 не погоджується з фабулою протоколу серії ДПР18 № 361997 від 29.01.2023 та зазначає, що у транспортному засобі, під керуванням якого був ОСОБА_2 , не перебував, змушений був приїхати на місце події, оскільки йому повідомили, що відбулась ДТП за участю автомобіля, який перебуває у його власності.

Крім того, з дослідженого відеозапису судом не установлено перебування ОСОБА_1 у транспортному засобі під час його зупинки працівниками поліції.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

У протоколі не зазначено, яким саме способом ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом ОСОБА_2 .

Оцінюючи докази по даній справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховую таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути підтверджене належними та допустимими доказами

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: вказав, що йому не було відомо про те, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів протилежного, крім протоколу серії ДПР18 № 361997 від 29.01.2023, до суду не надано. З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з бодікамери навпаки убачається, що ОСОБА_1 заперечує свою обізнаність про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Доказів того, що ОСОБА_1 бачив як ОСОБА_2 вживав алкогольні напої або перебував з ним у транспортному засобі під час зупинки працівниками поліції, суду не надано.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Врахувавши усі докази по даній справі, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не знайшов свого підтвердження факт порушення ним вимог ПДР України, а саме: передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

У зв`язку з викладеним вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з цих підстав підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 130 ч. 1, 245, 247 п. 1, 251, 280, 283, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА