Справа № 553/6497/22
Провадження № 3-зв/553/8/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.11.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Москаленко В.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтави заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ленінського районного суду м.Полтави Грошової Н.М. у справі № 553/6497/22 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП,

за участю захисника ОСОБА_1 -адвоката Бойченка В.П.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м.Полтави Грошової Н.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01.11.2023 ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Ленінського районного суду м.Полтави Грошової Н.М., яку обгрунтував наступним.

На думку ОСОБА_1 , суддя Грошова Н.М. є упередженою та необ`єктивною, оскільки, як йому стало відомо, має намір допитати як свідка в адміністративному провадженні відносно нього ОСОБА_2 ,хоча ОСОБА_2 вже була допитана як свідок у судовому засіданні у вказаній справі 28.09.2023 ,а КодексомУкраїни про адміністративні правопорушення не передбачено повторний допит свідка. Фактично суддя самостійно збирає докази ,щоб визнати його винним,хоча зібраних працівниками поліції доказів недостатньо ,щоб визнати його винним.Окрім того,суддя Грошова Н.М. в позапроцесуальний спосіб (біля приміщення Ленінського районного суду м.Полтави) спілкувалась з потерпілою ОСОБА_3 та її представником адвокатом Болтіком А.А ,що наштовхує на думку про існування домовленостей щодо розгляду даної справи.

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заяву про відвід судді, посилається на ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,норми Кодекса України про адміністративні правопорушення, ст.ст.75,76 КПК України, практику Європейського суду з прав людини.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви про відвід судді, не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бойченко В.П. в судовому зкасіданні пояснив,що зазначені в заяві про відвід міркування є особистою думкою його клієнта,тому у вирішенні заяви про відвід поклався на розсуд суду.

Суддя Грошова Н.М. в судове засідання не з`явилась,була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи.

Дослідивши заяву про відвід судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які б регламентували порядок вирішення відводу, заявленого судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про відвід судді розглядається за аналогією процесуальних норм, які містяться в Кримінальному процесуальному кодексі України.

У справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що український уряд визнав кримінальний характер КУпАП.

Так, в Кримінальному процесуальному кодексі України підстави для відводу судді визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 75 КПК України, згідно яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35

цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а ч. 1 ст. 416 КПК України передбачено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про відвід судді, які, на його думку , свідчать про упередженість або необ`єктивність судді Грошової Н.М. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього , виходжу з того, що особа,яка притягується до адміністративної відповідальності в заяві про відвід судді фактично заявляє про свою незгоду з процесуальним рішенням судді про допит свідка,що не є підставою для відводу та не може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Доказів існування будь-яких домовленостей судді

ОСОБА_4 з потерпілою суду не надано.

Таким чином аргументи ОСОБА_1 суперечать нормам ст. 75 КПК України .

Крім того, у відповідності до пп. 49-54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006, Суд зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі .

ОСОБА_1 не наведено жодних об`єктивних доказів того, що суддя Грошова Н.М. може бути необ`єктивною, розглядаючи дану справу, приймаючи до уваги те, що у відповідності до рішення у справі «Фей проти Австралії» від 24.02.1993, п.п. 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984; «Миконенко та Мартенко проти України» від 10.12.2009, порушенням об`єктивного критерію визначено не абстрактні дії, не процесуальні рішення у справі, а конкретна поведінка судді, певні фактори, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності, про що ОСОБА_1 в поданій заяві про відвід судді заявлено без посилання на конкретні факти такої поведінки, тобто безпідставно та необгрунтовано.

Отже, доводи ОСОБА_1 не свідчать про наявність підстав для відводу судді

Грошової Н.М., оскільки будь-яких переконливих доказів про упередженість або необ`єктивність судді під час розгляду справи у відношенні ОСОБА_1 наведено не було .

Крім того, матеріали справи також не містять інформації про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в заінтересованості або неупередженості судді, та які б виключали участь судді у розгляді даної справи.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 про відвід судді Грошової Н.М. задоволенню не піддягає.

Керуючись ст.ст. 75,80,81 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ленінського районного суду м.Полтави Грошової Н.М. у справі № 553/6497/22 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, відмовити.

Постанова набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти даної постанови можуть бути включені до апеляційної скарги на постанову судді, якою по суті буде закінчений розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст. 130 КУпАП.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави В.В.Москаленко.