Справа 362/2369/23
Провадження 3/362/1334/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2023 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пінчуки Васильківського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2023 о 16 год. 40 хв. в с. Безп`ятне по вул. Васильківська, 200, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків..

Також 03.04.2023 о 16 год. 40 хв. в с. Безп`ятне по вул. Васильківська, 200, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а саме: не отримував його в сервісних центрах України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснив, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була вимушеною: працівники поліції сказали йому, що, якщо він відмовиться, вони віддадуть йому транспортний засіб.

Судом досліджено письмові матеріали, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 318195 від 03.04.2023, який складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 335518 від 03.04.2023, який складено за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому містяться ознаки наркотичного сп`яніння та вказівка, що ОСОБА_1 від огляду відмовився;

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- довідку з органу поліції щодо того, що ОСОБА_1 22.02.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, так як посвідчення водія не отримував;

- відеозапис подій, на якому зафіксовано особу, яка представилась ОСОБА_1 , він підтвердив, що керував транспортним засобом ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 , вживав наркотичні речовини раніше, їхати на огляд до медичного закладу відмовився.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в поліцейського були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що водій відмовився.

З відеозапису не вбачається ніякого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , тому суд розцінює його пояснення про вимушену відмову від проходження огляду, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, і його вина у відмові від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння доведена в повному обсязі.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 318195 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторність дій, без якої немає складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення повторно.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В зв`язку з цим, застосовуючи аналогію закону про кримінальну відповідальність, оскільки це не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував автомобілем, не маючи прав на керування транспортним засобом, оскільки таких не отримував.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З аналізу санкцій ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП вбачається, що санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачає більш серйозну відповідальність.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки з протоколів про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що власником автомобіля ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 є не ОСОБА_1 , а його батько ОСОБА_4 , то відсутні підстави для застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ст.ст. 304, 307 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.052008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), приходить до висновку, що дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

З урахуванням викладеного, оскільки ОСОБА_1 офіційно ніде не працює, а тому не має можливості одноразово сплатити штраф у розмірі 40800 грн., суд вважає за доцільне задовольнити його клопотання про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення і, з урахуванням його майнового стану, призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на 12 місяців, що становить 3400 гривень, до 30 числа включно кожного місяця.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на 12 (дванадцять) місяців, встановивши такий графік його оплати: по 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому постанова набере законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.