ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7031/22

провадження № 3/0285/118/23

04 січня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

не працює,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СКУ, щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, протягом всього 2022 року він не цікавився життям доньки, яка перебуває на утриманні в обласному будинку дитини.

Всудове засідання ОСОБА_2 не прибув, належної зацікавленості у розгляді справи не виявив. Його неявка в судове засідання, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи, і не надання суду будь-яких доказів на спростування своєї вини у вчиненні правопорушення, являється його свідомим волевиявленням.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення від 15.12.2022, зокрема:

даними протоколу серії ВАВ №738007 про адміністративне правопорушення;

рапортом Начальника СЮПВП Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Швайківського від 15.12.2022;

актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , відповідно до якого він не створив умов, необхідних для повернення дитини додому;

копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

копією листа Служби у справах дітей Брониківської сільської ради від 02.12.2022, відповідно до якого малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з народження перебуває в будинку дитини за заявою батьків, батько ОСОБА_2 з 2018 року життям дитини не цікавиться.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано беззаперечними доказами, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, переклавши всю відповідальність за життя своєї дитини на державу, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов`язками.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 540 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.? ?

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин