Справа № 931/234/23
Провадження № 3/931/150/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457196 від 27.02.2023 року, ОСОБА_1 27.02.2023 року о 13 год. 52 хв. в с. Дорогиничі по вул. Зеленій Володимирського району Волинської області керував мотоблоком марки «Заря», б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою прилада «Драгер» Alcotest 6810.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

22 березня 2023 року від захисника ОСОБА_1 Білецького Н.Т. надійшло пояснення, у якому вину свого підзахисного в інкримінованому правопорушенні заперечив та долучив копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.10.2022 року, яке видане ОСОБА_1 по інвалідності 2 групи довічно. Зазначає, що наявні в матеріалах справи докази, не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яким складено протокол від 27.02.2023 pоку. Ознаки правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо виявити виключно після зупинки належного водію транспортного засобу, а у працівників патрульної поліції не було жодних підстав для зупинки такого транспортного засобу. Матеріали справи № 931/234/23 не підтверджують наявності будь-якої підстави, передбаченої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яка б давала право поліцейському вчиняти дії щодо зупинки належного ОСОБА_1 транспортного засобу. А твердження працівника Національної поліції про те, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 відбулась за наявності підозр про вчинення ним адміністративного правопорушення з огляду на те, що ним, ніби-то, під час руху помічено у ОСОБА_1 почервоніння шкірних покривів обличчя не витримує жодної критики, оскільки, під час руху транспортного засобу працівник Національної поліції в принципі позбавлений можливості зафіксувати такі дані та із змісту відеозапису вбачається, що службовий автомобіль працівників Національної поліції здійснював рух за ОСОБА_1 , у зв`язку з чим працівники Національної поліції не бачили та не могли бачити обличчя ОСОБА_1 . В даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якою регламентовано перелік підстав, за яких поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби.

З метою створення хибного враження про те, що ОСОБА_1 є правопорушником, який допустив порушення ПДР, працівником Національної поліції було складено постанову від 28.02.2023 року винесена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1 126 КУпАП, а саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія. Однак, вказана постанова складена наступного дня після протоколу від 27.02.2023 pоку.

Також, вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням норм чинного законодавства. Як вбачається із змісту наявного в матеріалах справи № 931/234/23 акту, у ньому не відображено кількісного показника, який би свідчив про рівень алкоголю в крові. Зауважує, що акт огляду містить графу, в якій зазначається про те, що водій згоден з результатами проведеного огляду або відмовляється від підписання такого акту. В цьому контексті акт огляду містить взаємовиключні твердження про те, що ОСОБА_1 одночасно згоден із результатами огляду та відмовився від підписання акту. Аналіз матеріалів справи дозволяє зробити висновок про те, що ОСОБА_1 не висловлював згоди із результатами проведеного огляду, у зв`язку з чим підлягав направленню для проведення такого огляду у заклад охорони здоров`я. Однак поліцейським не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суттєвим порушенням, яке було допущено поліцейським при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, є те, що права особи, передбачені чинним законодавством, були оголошені ОСОБА_1 вже після проведення огляду на стан сп`яніння та не забезпечено можливості ефективно їх реалізувати.

Просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання 16.03.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судовою повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 20). 23.03.2023 ОСОБА_1 теж не з`явився, однак був повідомлений через свого захисника Білецького Н.Т. Будь-яких клопотань, заяв від нього до суду не надійшло.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 16.03.2023 та 23.03.2023, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, 22.03.2023 на адресу суду надійшло заперечення від захисника Білецького Н.Т., суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Згідно п. 2.9 «А» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає (у даному випадку) в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляду водія на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, у даному випадку, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом, факт проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457196 від 27.02.2023 року; тест на алкоголь до нього, з якого вбачається ступінь алкогольного сп`яніння 1,05‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не чітка мова, результат огляду на стан сп`яніння проба позитивна; відеозапис із нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 мотоблоком та проходження ним тесту на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_1 визнав вживання ним алкоголю.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

У запереченнях захисник посилається на пункти 2,4,5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026. В даному випадку до протоколу долучено лазерний диск із відеофайлом, на якому хоч і немає ідентифікуючих ознак приладу, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, однак вбачається, що фіксацію здійснено на нагрудну камеру, на відео зазначено дату та час події, що не ставить під сумнів належність і допустимість цього доказу та підтвердження ним обставин саме у цій справі.

У своїх поясненнях захисник посилається на ту обставину, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Однак, з даним твердженням не можливо погодитися з огляду на наступне. Відповідно до ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу. Крім того, статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено перелік причин за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Отже, аргументи захисника про відсутність обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння при, на його думку, незаконній зупинці через відсутність з його боку порушень є його власним неправильним тлумаченням вищевказаних законодавчих норм. А наведене захисником незначне порушення при складанні акту огляду на стан алкогольного сп`яніня з використанням спеціальних технічних засобів, а саме не зазначення кількісного показника, не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також, відхиляються доводи захисника про те, що поліцейським права особи були оголошені після проведення огляду на стан сп`яніння та не забезпечено можливості ефективно їх реалізувати, оскільки це не позбавляє особу можливості реалізувати свої права та обов`язки у залі судового засідання під час розгляду справи судом, у тому числі права на захист, та не є підставою для непритягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суддя не бере до уваги доводи неправомірності складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП від 28.02.2023 року, тобто на наступний день після складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки постанова від 28.02.2023 складена на підставі перевірки по базі даних «НАІС Посвідчення водія», з якої встановлено наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (не мав при собі посвідчення водія), а не за ч. 2 ст 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Також захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням ст. 266 КУпАП, оскільки у разі незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, підлягав направленню для проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та протоколу про адміністративне правопорушення. Незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, що є підставою для направлення проходження огляду у закладі охорони здоров`я, не зафіксовано.

Таким чином, доводи, викладені у поясненні ОСОБА_2 , суддя вважає такими, що не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Із довідки СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 28.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 29.01.2003 року, Центр ДАІ 0706 (а.с. 8). Також, із долученої копії постанови серії БАД № 246547 від 28.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, вбачається, що він 27.02.2023 року керував мотоблоком марки «Заря», б/н, не мав при собі посвідчення водія (а.с. 7). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію "водій".

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Проте, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Оскільки правопорушник є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією його посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.10.2022 року, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко