Справа №: 452/728/23
П О С Т А Н О В А
07 березня 2023 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галин В.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
21.02.2023 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із Самбірського РВП ГУНП у Львівській області надійшли адміністративні матеріали відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330790 від 18.02.2023 року зазначено, що 18.02.2023 року о 20 год. 52 хв. в м. Самбір по вул.І.Франка, 116, Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 не визнав себе винним у наведеному правопорушенні та пояснив, що числа вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення він перебував за кермом транспортного засобу, однак алкоголь він не вживав. Він повернувся із закордону, звідки привіз автомобілі для потреб ЗСУ. Ці автомобілі він скерував на ремонт і їхав щоб їх забрати. Його брат служить в лавах ЗСУ, куди пішов добровольцем, він постійно допомагає з автомобілями військовим. Визнає, що був змучений з дороги, бо проїхав багато кілометрів, однак він перебував у тверезому стані. Його зупинили працівники поліції, він не міг зрозуміти причини зупинки. Протокол при ньому не складали, з протоколом його не ознайомлювали, посвідчення водія не вилучали. Також поліцейський не роз`яснив йому його законних прав та право скористатися юридичною допомогою адвоката. Поспілкувавшись із працівниками поліції він з їхнього дозволу продовжив рух транспортним засобом.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, слід дійши такого висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час розгляду справи ОСОБА_2 заперечив факт вживання спиртних напоїв та перебування за кермом в стані алкогольного сп`яніння при обставинах вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330790 від 18.02.2023 року.
Із долучених до матеріалів адміністративної справи даних відеофіксації встановлено відсутність запису складення протоколу про адміністративне правопорушення та актів про відмову від проходження оглядів щодо ОСОБА_1 . Не відображено епізоду, при якому працівник поліції повідомляв би водієві, що він усунутий від керування транспортним засобом і щодо нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 у суді ствердив, що після спілкування із поліцейськими він продовжив рух транспортним засобом.
Зйомка не була безперервною, а епізодичною. Вбачаються порушення вимог п.п.4,5 Розділу П Інструкції №1026, при цьому свідків, у зв`язку з неможливість проведення відеофіксації, залучено не було.
Слід зазначити, що Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
Згідно п.п.4,5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Примусове виключення відео реєстраторів забороняється.
Таким чином, фрагменти відеозапису з нагрудної камери поліцейського з місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який міститься на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення СD-R диску, не можуть бути прийняті до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки не підтверджують обставин зупинення ОСОБА_1 18.02.2023 року о 20 год. 52хв. під час керування ним транспортним засобом, а працівником поліції були порушені вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року.
В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330790 від 18.02.2023 року складений працівником поліції о 21 год. 30 хв. в м. Самборі по вул. І.Франка, 116, Львівської області, без присутності свідків, без фіксації складення такого протоколу засобами відеозапису, а звідси протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330790, складений всупереч вимогам п.6 розділу 10 Інструкції №1395, а тому не є належним доказом у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Рапорт інспектора поліції від 19.02.2023 року не є доказом і не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, і не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому до уваги не може бути прийнятий.
Крім того, дані про вручення, згідно ч.2 ст.254 КУпАП, копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а також відсутні дані про підтвердження отриманням ним копії даного адміністративного протоколу.
Навпаки, наявність копії вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення в матеріалах справи свідчить про її невручення ОСОБА_1 .
Отже, диск з відеозаписом, який долучений до матеріалів справи та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330790 від 18.02.2023 року, акт, направлення суд не має підстав прийняти як доказ винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП, як такі що складені всупереч нормам закону.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не підтверджується, ні протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №330790 від 18.02.2023 року, ні долученими до нього документами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи докази у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя