ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1723/23 Справа № 177/941/23 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_1 24.04.2023 року о 22 год. 05 хв. на 103 км а/д Н-23 на території Лозуватської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області керував транспортним засобом марки Toyota Camry, р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом у відсторонений згідно зі ст. 266 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді першої інстанції, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що співробітниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року. З відеозапису не вбачається наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а має місце тільки відказ (відмова), тому у протоколі повинна бути зазначена тільки дана фабула правопорушення. Відеозапис не є безперервним, що є порушенням Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів. Також, в протоколі всупереч вимогам п. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, не зазначені якими були дії водія ОСОБА_1 , на думку працівників поліції, щодо ухилення від огляду та причини відмови. Крім того, формальне складення працівником поліції направлення на огляд не є достатньою підставою забезпечення можливості проведення такого огляду, що свідчить про передчасність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд зазначає, що справа за апеляційною скаргою захисника Кіщак А.А. призначалась шість разів, а саме 21.08.2023р., 06.09.2023р., 26.09.2023р., 25.10.2023р., 01.11.2023р. та 16.11.2023р.

21.08.2023р. адвокатом Кіщак А.А. подано заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з перебуванням її у відрядженні у м. Рівне. У судове засідання призначене на 06.09.2023 року, будучи повідомленою належним чином про день та час слухання справи, захисник Кіщак А.А. не з`явилась.

26.09.2023 року адвокатом Гузєвим І.Г., з урахуванням факту відмови ОСОБА_1 від послуг попереднього захисника (Кіщак А.А.) та укладенням договору про надання правової допомоги, подано заяву про відкладення слухання справи для ознайомлення з матеріалами.

25.10.2023 року адвокатом Доронкіним І.І., у зв`язку з укладенням договору про ведення справи з ОСОБА_1 , подано заяву про відкладення слухання справи для ознайомлення з її матеріалами.

01.11.2023 року адвокатом Доронкіним І.І. подано заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з госпіталізацією його до лікарні.

В судове засідання 16 листопада 2023 року учасники не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали.

Апеляційний суд розцінює вказану поведінку учасників як зловживання своїми правами та намагання затягнути розгляд справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що тривалий розгляд справи в суді апеляційної інстанції з серпня 2023 року по листопад 2023 року був обумовлений саме процесуальною поведінкою сторони захисту, оскільки судовий розгляд неодноразово відкладався у зв`язку із неявкою вищевказаних учасників розгляду справи в судове засідання та за клопотанням захисників від іменні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог Конвенції про захист прав і свобод людини розгляд справи повинен відбутися в розумний строк, тривалість якого залежить від складності справи, загальної сукупності доказів, які необхідно дослідити, процесуальної поведінки учасників судового розгляду та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших обставин.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд його апеляційної скарги у Дніпровському апеляційному суді м. Кривий Ріг, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, скористався своїм правом на захист, уклавши угоди з захисниками Кіщак А.А., Гузєвим І.Г., Доронкіним І.І., які представляли його інтереси у суді та надавали правову допомогу, проте до судового засідання не з`явився. Зазначене свідчить про зловживання стороною захисту своїм правом, передбаченими ст.268 КУпАП та свідомого затягування розгляду справи.

Тому, керуючись ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом серії ААД №266796 від 24.04.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.04.2023 р. о 22 год. 05 хв. на 103 км а/д Н-23 на території Лозуватської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області керував транспортним засобом марки Toyota Camry, р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру.

Відеозаписом до протоколу, з якого вбачається факт керування транспортним засобом та відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Рапортом працівника поліції від 24.04.2023 року, з якого вбачається, що під час патрулювання 24.04.2023 року о 22 год. 10 хв. Криворізький р-н, Лозуватська ОТГ, траса Н-11, 103 км було зупинено транспортний засіб Тойота Камрі днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В ході бесіди було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Щодо доводів апелянта про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя