ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/9045/21 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/79/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Колесника Д.Ю. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 13 листопада 2021 року о 05:46 год. ОСОБА_1 в м.Запоріжжя на перехресті вулиці Верхня та проспекту Металургів керував автомобілем Nissan Almera, державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність попереджений. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відео фіксацію, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Колесник Д.Ю. просить поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена унаслідок неповного з`ясування судом всіх фактичних обставин справи.

Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 дійсно мав водійське посвідчення на своє ім`я, проте воно було втрачено внаслідок крадіжки його особистих речей приблизно 2-3 роки тому.

Так, ОСОБА_1 є мешканцем м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Крім цього, ОСОБА_1 протягом періоду понад 10 років жодного разу не був у м.Запоріжжі.

Оскільки ОСОБА_1 не користується особистим транспортом, не має його ні у власності, ні у тимчасовому користуванні, а його водійське посвідчення наявне в нього в застосунку «ДІЯ», він не звертався в передбаченому законом порядку щодо його відновлення.

Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ніколи не керував ТЗ «Nissan Aimera», державні номерні знаки НОМЕР_1 , зокрема й 13 листопада 2021 року.

Отже, це не його 13 листопада 2021 року в м.Запоріжжі зупинили працівники поліції, а іншого чоловіка, який користується втраченим посвідченням водія НОМЕР_2 .

В час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував вдома в м.Кривому Розі зі своєю родиною.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №329922 поліцейськими не було перевірено, чи дійсно водійське посвідчення належить тій особі, яка керує транспортним засобом і чи дійсно саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув увагу на те, що адміністративне правопорушення вчинено іншою особою, яка навмисно видає себе за ОСОБА_1 та користується його втраченим водійським посвідченням.

З оскаржуваної постанови убачається, що судом першої інстанції взагалі не вказано і не встановлено, якими саме доказами підтверджується в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення чітко убачається, що підпис, який було виконано від імені ОСОБА_1 , не співпадає із справжнім підписом ОСОБА_1 , зокрема який міститься в закордонному паспорті.

Проте, з досліджених письмових матеріалів справи про адміністративні правопорушення №334/9045/21 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП убачається, що в порушення п.6 р Інструкції №1395 та п.8 Порядку №1103 поліцейським не було залучено свідків при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, відомості про них не внесені в протоколу, а письмові пояснення не долучено до матеріалів справи.

Крім того, в матеріалах цієї справи немає відповідних доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 судом першої інстанції навіть не було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, чим порушено його право на захист.

Крім цього, номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ №329922 від 13 листопада 2021 року - «», немає ніякого відношення до ОСОБА_1 та йому не належить. При цьому, кому належить цей номер телефону ОСОБА_1 не відомо.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи «поза розумним сумнівом» об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Заявлене захисником - адвокатом Колесником Д.Ю. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи в суді першої інстанції участі не брав, про дату та час розгляду справи належним чином не був повідомлений, відомості щодо отримання ним копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні, 20 квітня 2022 року захисником-адвокатом Колесником Д.Ю. до суду першої інстанції було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Як зазначає апелянт, 21 жовтня 2022 року йому було надано доступ до матеріалів справи та оскаржуваної постанови та вже 31 жовтня 2022 року ним подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 130 КУпАП.

Як зазначено вище, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При апеляційному розгляді останній підтримав апеляційну скаргу свого захисника та додатково зазначив, що у 2019 році внаслідок крадіжки його особистих речей він втратив права. Про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП він дізнався після того, як в нього арештували всі рахунки. До правоохоронних органів із заявою про втрату речей та самого посвідчення водія він не звертався. Адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, він не вчиняв. На відеозаписі, що долучений до протоколу, зафіксована інша особа, у якої на руці є татуювання. В свою чергу у нього такого татуювання немає. Транспортного засобу, який вказаний у протоколі, у його користуванні ніколи не було. Підписи та письмові пояснення у протоколі здійснені не ним.

Перевіряючи доводи сторони захисту, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2021 року серії ААБ №329922, у якому зазначено, що в цей день о 05.46 год. ОСОБА_1 в м.Запоріжжя на перехресті вулиці Верхня та проспекту Металургів керував автомобілем Nissan Almera, державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність попереджений. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відео фіксацію, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу убачається, що особу правопорушника ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 .

До протоколу додано: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 листопада 2021 року; рапорт поліцейського роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Грищукова А.І.; відеозапис події; довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» про відсутність повторності.

В ході апеляційного розгляду під час дослідження долученого до протоколу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що на цьому відеозаписі зафіксовано не ОСОБА_1 , а іншу - невідому особу, яка знаходилась за кермом автомобіля та щодо якої працівниками поліції оформлювався адміністративний матеріал.

Свідків в справі немає.

З огляду на викладене, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Суд першої інстанції розглянув справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та без її належного повідомлення про день, час і місце такого розгляду, що потягло за собою неповне з`ясування обставин справи та винесення постанови, яка, з огляду на викладене, не може бути визнана законною та обґрунтованою.

З урахуванням зазначеного, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Колесника Д.Ю. задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/9045/21