Справа № 211/1293/23
Провадження № 3/211/1104/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 березня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративні справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, працюючого КП «Міський тролейбус», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 18 02 2023 року, о 10-00 год., керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вулиці Дніпровське шосе, 24, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду становить 0,41 ‰ (проміле), тест № 877. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом передання тверезому водію, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки його трудові обов`язки безпосередньо пов`язані з виконуванням функцій водія. Ця робота водієм, є його єдиним засобом існування.

Крім того факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 438541 від 18 02 2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування на алкоголь Drager Alcotest 6820, прилад № ARHJ 0298, № тесту 877 від 18.02.2023 року, результат тесту 0.41 ‰, рапортом, а також іншими доказами.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Згідно п.п.2,3,4 Розділу 1 Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) , звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснює, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В ході розгляду справи проглянуто відео диск, який додано до матеріалів справи, на якому ОСОБА_1 проходив тест на «Драгер» шляхом продування, результат тесту 0,41 ‰. Поліцейським ОСОБА_1 було повідомлено що за результатом тесту на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП. З відео також вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти результату тесту.

Суд, вивчивши матеріали справи вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.251 КУпАП, суду надані докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дозволяє суду визнати останнього винним.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, те що ОСОБА_1 не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій, у суді свою провину визнав.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

При прийнятті рішення суддя враховує вказані особою, яка притягується до відповідальності, обставини та надані ним письмові докази. Зокрема, суддя враховує такі обставини: робота ОСОБА_1 , який з 1998 року працює водієм на КП «Міський тролейбус», пов`язана з керуванням транспортним засобом, вказана робота є основним джерелом доходу його сім`ї; за місцем роботи він характеризується позитивно, ніяких порушень за час роботи не допускав.

Також суддя враховує щире розкаяння винного як обставину, що пом`якшує адміністративну відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що дії ОСОБА_2 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

З урахуванням викладеного суддя приходить до висновку про призначення правопорушнику адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом, який згідно пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI становить у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 коп.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 34000 ( тридцять чотири тисячі ) грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко