Справа № 308/3922/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
19.10.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Козара М.В., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Козар М. В.,
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 серпня 2023 року,
ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ; місце проживання АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 20.04.2018 року; орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ,
У разі неможливості конфіскувати автомобіль марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , постановлено стягнути зі ОСОБА_1 , на користь держави його вартість у розмірі 58 368,90 грн.
Стягнуто зі ОСОБА_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Згідно з постановою, 07.03.2023, о 23 год 13 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «KIA», моделі «SPORTAGE», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_5 , під керуванням громадки України ОСОБА_1 , яка прямувала з Угорщини в Україну у приватних справах. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор. До митного контролю ОСОБА_1 подала закордонний паспорт НОМЕР_1 від 20.04.2018. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, під час проведення яких було встановлено, що 25.07.2018 через митний пост "Нові Яриловичі" Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 . Станом на 07.03.2023 транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться. У поясненні ОСОБА_1 підтвердила факт ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_6 та повідомила, що вчасно не вивезла зазначений транспортний засіб за межі території України у зв`язку з його викраденням. Із письмовою заявою до митного органу щодо продовження терміну транзиту транспортного засобу ОСОБА_1 не зверталась. Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 1 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 07.03.2023 складає 58 368 грн 90 коп (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят вісім грн 90 коп).
Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі адвокат Козар М. В. вказує на те, що постанова суду підлягає скасуванню. Зазначає, що з огляду на те, що виявлення порушення митних правил мало місце щонайменше з 05.08.2018 по 21.08.2022, шестимісячний термін минув 22.02.2023, справа про порушення митних правил надійшла до суду 10.03.2023, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю. Звертає увагу на те, що митним органом під час розгляду справи у місцевому суді не спростовано доводи сторони захисту щодо виявлення митним органом Чернігівською та Львівською митницями у період з 05.08.2028 по 21.08.2022 порушення ОСОБА_1 митних правил у частині не виконання зобов`язання щодо транзиту транспортного засобу і перевищення строків самого транзиту. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Козара М. В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митниці Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка повідомлялась апеляційним судом про час та місце розгляду справи, при цьому, від неї не надходило жодних заяв або клопотань про відкладення розгляду справи на інший день. Тому, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, а також із врахуванням того, що у розгляді справи бере участь представник ОСОБА_1 , адвокат Козар М. В., апеляційний суд вважає, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Так, згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до приписів частини шостої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України, так і судом при постановленні судового рішення.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердила факт ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_6 та повідомила, що вчасно не вивезла зазначений транспортний засіб за межі території України, у зв`язку з його викраденням. Із письмовою заявою до митного органу щодо продовження терміну транзиту транспортного засобу ОСОБА_1 не зверталась (а. с. 6).
Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/ подібного автомобіля складає 1 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 07.03.2023 становить 58 368 грн 90 коп (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят вісім грн 90 коп) (а. с. 14).
Вказані у протоколі обставини підтверджуються іншими письмовими доказами, які досліджені та перевірені місцевим судом та судом апеляційної інстанції, зокрема: доповідною запискою головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Тиса» ОСОБА_2 (а. с. 9, 10); відомостями за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а. с. 11), даними обліку транспортних засобів у пунктах пропуску для автомобільного сполучення за 15.07.2018 (а. с. 12).
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушила митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 6 ст. 470 МК України, відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
На переконання апеляційного суду, вищенаведеним доказам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України.
Апеляційний суд визнає безпідставними та необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що виявлення порушення митних правил мало місце щонайменше з 05.08.2018 по 21.08.2022, шестимісячний термін минув 22.02.2023, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Відхиляючи твердження адвоката Козара М. В. у цій частині, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що диспозиція ч.6 ст.470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Законом України від 08.11.2018 «2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та Законом України №2725-VIII від 16.05.2019 «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги» статтю 470 МК України викладено в новій редакції, зміни набрали чинності 22.08.2019.
Частина 6 ст. 470 МК України (в редакції від 22.08.2019) передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність у залежності від конкретного строку перевищення, навіть починаючи з 25 липня 2018 року (день ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на митну територію України) і до моменту складання протоколу 07.03.2023, ОСОБА_1 своє зобов`язання не виконала, тобто вчинена нею бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, беручи до уваги, у тому числі і те, що в матеріалах справи відсутня об`єктивна інформація про втрату транспортного засобу чи його розкомплектування на території України. Жодних відомостей про звернення ОСОБА_1 до відповідних митних або правоохоронних органів із заявою про втрату, або, як вона стверджує у своїх письмових поясненнях, викрадення транспортного засобу, - у матеріалах справи немає.
Під час розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил за ч. 6 ст. 470 МК України, апеляційним судом не встановлено обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, як не встановлено і дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що за весь період перебування на території України транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , ОСОБА_1 хоча б одного разу зверталась до митного органу із відповідною заявою про продовження терміну перебування вказаного автомобіля на митній території України, документів, підтверджуючих ДТП за участю цього транспортного засобу, обставини непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, сторона захисту не надала. Тому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що недотримання ОСОБА_1 вимог митного законодавства України унеможливило вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк.
Водночас безпідставними апеляційний суд визнає твердження адвоката Козара М. В. про те, що починаючи з 05.08.2018 Чернігівській митниці ДФС було відомо про невиконання ОСОБА_1 умов транзиту легкового автомобіля марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 .
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що оскільки дії ОСОБА_1 носять триваючий характер, вчинене нею правопорушення виявлене посадовою особою Закарпатської митниці 07.03.2023, що підтверджується протоколом про порушення митних правил та іншими письмовими доказами.
Отже, на підставі наявних у матеріалах справи доказів апеляційний суд дійшов висновку про те, що сумнівів у тому, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила порушення митних правил, передбачене ч.6 ст. 470 МК України, а саме перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на тридцять діб, не має.
Отже, вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Козара М. В., спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил України.
Також апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації автомобіля, а у разі її неможливості стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави його вартість у розмірі 58 368,90 грн, - є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу автомобіля марки «CITROEN», моделі «C3», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , апеляційний суд констатує, що місцевий суд обґрунтовано врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, позицію сторони захисту, те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнає, про що свідчить у тому числі зміст апеляційної скарги, й застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 470 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушниці у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення нею нових правопорушень.
На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Козар М. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді :