Справа № 195/764/23
Провадження № 3/195/324/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833852 від 18.05.2023 року 18 травня 2023 року о 21:00 за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 перебувала у нетверезому стані, діти малолітні не доглянуті, тим самим ухилилась від виконання, передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов житла, навчання та виховання малолітніх дітей. Діяння вчинено повторно протягом року. Особа, вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст.184 КУпАП.

На розгляд адміністративного матеріалу гр-ка ОСОБА_1 29 травня 2023 року о 10 годині 00 хвилин не з`явилася, будучи повідомленою належним чином про судовий розгляд, про що свідчить особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ознайомлення його з місцем та часом розгляду справи.

Незважаючи на обізнаність гр-ки ОСОБА_1 щодо дати, часу та місця розгляду справи, станом судового провадження не цікавилася, в судове засідання не з`явилася.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності громадянки ОСОБА_1 ..

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження провини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 833852 від 18.05.2023 року;

- протокол про прийняття заяви від громадянки ОСОБА_2 про вчинення правопорушення;

- пояснення громадянки ОСОБА_2 ;

- пояснення громадянки ОСОБА_1 ;

- довідка від 18.05.2023 року, згідно якої громадянка ОСОБА_1 26.12.2022 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП.

Так, ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення,

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, що 18 травня 2023 року о 21:00 за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 перебувала у нетверезому стані, діти малолітні не доглянуті, тим самим ухилилась від виконання, передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов житла, навчання та виховання малолітніх дітей, не можуть свідчити та не утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, які саме дії, пов`язані із вихованням дітей, вчинила або не вчинила громадянка ОСОБА_1 , що призвело до не виконання нею своїх батьківських обов`язків.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить прізвище, ім`я, по батькові, дата народження неповнолітніх дітей та в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують родинні відносини між громадянкою ОСОБА_1 та неповнолітніми дітьми, тобто відсутні докази (не зазначені підстави) про обов`язок громадянки ОСОБА_1 піклуватися за дітьми.

Крім того, знаходження громадянки ОСОБА_1 за місцем свого проживання в нетверезому стан також не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КупАП.

Таким чином, зазначені в протоколі серії ВАВ № 833852 про адміністративне правопорушення обставини, не розкривають зміст об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а відтак відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що громадянка ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Уповноваженими працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не вжиті всі необхідні заходи для встановлення обставин та не зібрані належні, допустимі та достатні докази винуватості громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При винесенні постанови в справі суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, враховуючи порушення, які були допущенні працівниками поліції під час складання протоколу, а також з огляду на те, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів, суд дійшов висновку, що в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП України, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст.33, 184, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л. В. Колодіна