Справа № 127/8510/23
Провадження № 3/127/2471/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2023 о 03.30 год. по вул. Немирівське шосе, 92 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленої процедури відмовився.

27.03.2023 о 07.37 год. по вул. Пирогова, 109 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушень не визнав і суду пояснив, що 18.03.2023 він не міг здати аналізи, тому зазначили, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. 27.03.2023 він автомобілем не керував, а чекав біля автомобіля на свого товариша.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З наданих суду матеріалів випливає, що 18.03.2023 о 03.30 год. по вул. Немирівське шосе, 92 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Зазначені ознак, як суд зазначив вище, передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції як підстава для направлення особи, яка керує транспортним засобом на огляд.

На підтвердження зазначених обставин до протоколу про адміністративне правопорушення надані направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Висновок), рапорт інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області Кравчука С. (далі Рапорт) та диск із записом з нагрудних камер поліцейських (далі Запис).

Відомості, викладені у Рапорті, узгоджуються з відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (далі Протокол). Як суд зазначив вище, у Рапорті та Протоколі наявне посилання на ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції. Саме тому суд вважає, що в судовому засіданні підтверджена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура огляду на стан сп`яніння регламентована статтею 266 КпАП.

З оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 були названі виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння і поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, як це передбачено частиною другою статті 266 КпАП. Однак, як випливає з оглянутого в судовому засіданні Запису, ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Згідно з наданим суду висновком ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а не міг здати відповідні аналізи. Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються з оглянутим у судовому засіданні Записом, з якого випливає, що останній не повідомляв про неможливість проходження огляду на стан сп`яніння, написавши при цьому письмову відмову від проходження такого огляду. Наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як випливає із Запису, ОСОБА_1 були роз`яснені.

Відомості, які б свідчили про недотримання порядку проходження огляду на стан сп`яніння, визначеного статтею 266 КпАП, суду не надані. Тому посилання ОСОБА_1 на неможливість проходження такого огляду суд оцінює критично. Саме тому, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт керування ОСОБА_2 18.03.2023 о 03.30 год. по вул. Немирівське шосе, 92 в м. Вінниці автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Суд також вище зауважив, що правові підстави для визнання відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні.

Вирішуючи питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення 27.03.2023, суд враховує таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 27.03.2023 о 07.37 год. по вул. Пирогова, 109 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження зазначеної обставин до протоколу надані висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Висновок 2), рапорт інспектора взводу № 2 роти № 2 БУПП у Вінницькій області Задрибороди М. (далі Рапорт 2) та диск із записом з нагрудних камер поліцейських (далі Запис 2).

Згідно з Висновком 2 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,00 ‰ та 1.03 ‰. ОСОБА_1 , як суд зазначив вище, факту перебування у стані алкогольного сп`яніння та дотримання порядку проведення його огляду на заперечував, заперечуючи факт керування транспортним засобом, як підстави для проведення його огляду.

Відповідно до роз`яснень, що надані у абзаці третьому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі ВСУ) № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі Постанова № 14) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У абзаці четвертому пункту 27 Постанови № 14 Пленум ВСУ роз`яснив, що для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

З оглянутого в судовому засіданні Запису 2 випливає, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, посилаючись на те, що таке керування здійснювала інша особа. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і у судовому засіданні. Разом з тим, такі пояснення спростовані оглянутим у судовому засіданні Записом 2, зі змісту якого випливає, що особа, яка просила провести його огляд на стан сп`яніння, заперечив факт керування транспортним засобом і повідомив, що таке керування здійснював саме ОСОБА_1 .

Тому, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт керування ОСОБА_1 27.03.2023 о 07.37 год. по вул. Пирогова, 109 в м. Вінниці автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вище зауважив, що правові підстави для визнання результатів його огляду на стан сп`яніння, за результатами якого складений акт огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за фактом керування транспортним засобом 18.03.2023 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 за факто керування транспортним засобом 27.03.2023, суд враховує, що до суду надійшли два протоколи, складені за частиною першою статті 130 КпАП. Крім того, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Легального визначення вчинення правопорушення, вчиненого повторно, чинний КпАП не містить. При цьому аналіз загальної частини КпАП надає підстави для такого висновку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 35 КпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються, зокрема, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Згідно з приписами статті 39 КпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Отже, приписи КпАП факт вчинення правопорушення повторно пов`язують з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КпАП постанову іншого органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Разом з тим, частиною другою статті 291 КпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Отже, згідно з наведеними приписами КпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

З огляду на викладене, правові підстави стверджувати, що в діянні ОСОБА_1 наявні ознаки вчинення правопорушення повторно відсутні. Саме тому суд вважає, що його діяння за фактом керування транспортним засобом 27.03.2023 охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. На підтвердження зазначеної обставини до протоколів надані довідки «Армор». Суд враховує, що статтею 24 КпАП визначено види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою. Отже, наявність у матеріалах справи відповідних витягів «Армор» суд не може розцінити в якості доказу притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, слід зауважити, що санкція закону, яким встановлена адміністративна відповідальність за вчинені ОСОБА_1 правопорушення, є безальтернативною, тобто передбачає стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом. Саме тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: