Справа № 195/967/23
Провадження 3/195/409/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833858 від 25 червня 2023 року 25.06.2023 року о 09 годині 40 хвилин громадянин ОСОБА_1 , знаходячись в нетверезому стані за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського, при виконанні ним службових обов`язків, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

На розгляд адміністративних матеріалів гр-н ОСОБА_1 05.07.2023 року на 09.00 годину не з`явився, будучи повідомленим належним чином про судовий розгляд, про що свідчить запис «ознайомлений» в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» у протоколі про адміністративне правопорушення.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Особа зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів є обов`язком саме заінтересованої особи.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що громадянин ОСОБА_1 був присутній при складанні відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, а також те, що відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на сайті Томаківського районного суду Дніпропетровської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет, суд вважає можливим розглянути матеріали за відсутності особи.

Суд, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833858 від 25.06.2023 року, письмові докази, приходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підтвердження провини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185 КУпАП до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833858 від 25.06.2023 року;

- рапорт поліцейського СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержанта поліції Володимира Гардера від 25.06.2023 року;

- рапорт поліцейського СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержанта поліції Волк І.І. від 25.06.2023 року;

- довідкою бази ІПНП від 25.06.2023 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.03.2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, 185 КупАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Фабулою ст. 185 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме на таке тлумачення ст. 185 КУпАП посилається Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.

При цьому, в даному випадку йдеться саме про обов`язок виконання виключно законних вимог поліцейського. Непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, або вчинена щодо осіб, не вказаних в диспозиції ст. 185 КУпАП, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, при викладенні обставин правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у наданому суду протоколі не вказано, яким саме працівникам поліції було вчинено злісну непокору при виконанні ними службових обов`язків, а саме не вказано посаду таких працівників поліції, їх прізвище, ім`я та по батькові; не зазначено, що вимога працівників поліції була наполегливою та неодноразово повтореною. Невказання конкретних працівників поліції, щодо яких такі дії нібито вчинялись, призводить до ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту, враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення ймовірного діяння, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Також відповідно до змісту зазначеного протоколу, не вказано, на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтується вимога (розпорядження) працівників поліції, та не вказано чи була така вимога дійсно законною.

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03.03.2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (набуло статусу остаточного 11.07.2013 року).

Крім того, в рішенні Європейського суд з прав людини «Яновський проти Польщі» зазначено, що ставлення працівників правоохоронних органів до образливих усних висловлювань стосовно їхніх дій має бути індиферентним, оскільки такі випади становлять частину їхнього професійного ризику.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, викладення суті адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається із наданих суду матеріалів справи, вину громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП фактично обґрунтовано лише рапортами працівників поліції.

Однак, наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції суд не може бути прийнятий судом як допустимий доказ, оскільки він містить опис обставин від імені зацікавленої особипрацівника поліції, що узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020 року.

При цьому, суд наголошує, що згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Статтею 7, п.1 ст.247 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, факту вчинення громадянином ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, який враховуючи вищевикладене також є неналежним доказом, тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір з громадянина ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 185, 247, 280, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя: Л. В. Колодіна