Номер провадження 3/521/3654/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Тураві Н.М.,

за участю:

представника Одеської митниці

Державної митної служби України Бурчо І.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою (згідно даних зазначених у протоколі): АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0927/50000/22 від 13.07.2022 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України

З вищезазначеного протоколу вбачається, що 13.07.2022 року о 14 год. 33 хв. в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по смузі «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Під час спільного прикордонно - митного контролю легкового автомобілю «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, у багажному відділені автомобіля, у сумці серед особистих речей, було виявлено: 7 банкнот 1917-1919 років виробництва, власником яких є гр. ОСОБА_1 .

Виявлені товари мають ознаки культурних цінностей. Дозвіл від служби контролю на право вивезення культурних цінностей з території України надано не було.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_2 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон країни з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. За даним фактом посадовими особами митниці складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб сайті Малиновського районного суду м. Одеси (веб - адреса сторінки: http://ml.od.court.gov.ua). Враховуючи, що з отриманого протоколу про порушення митних правил, особі було відомо про розгляд справи саме Малиновським районним судом м. Одеси (ч. 6 ст. 494 МК України), суд вважає його таким, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі, відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини викладену в п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, яка полягає в тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається наявність складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, за кваліфікуючими ознаками - дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Судом встановлено, що 13.07.2022 року о 14 год. 33 хв. в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по смузі «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Під час спільного прикордонно - митного контролю легкового автомобілю «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, у багажному відділені автомобіля, у сумці серед особистих речей, було виявлено: 7 банкнот 1917-1919 років виробництва, власником яких є гр. ОСОБА_1 .

Виявлені товари мають ознаки культурних цінностей. Дозвіл від служби контролю на право вивезення культурних цінностей з території України надано не було. Згідно матеріалів справи, загальна вартість предметів правопорушення становить 350 гривень.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 року «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Митні органи здійснюють відповідні митні формальності, необхідні для випуску у відповідний митний режим, пропуску через митний кордон України культурних цінностей, що вивозяться, у тому числі тимчасово, за межі України, на підставі відповідного свідоцтва, отриманого від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідно до Митного кодексу України.

Відповідно до Наказу Міністерства Культури та Мистецтв України від 22.04.2002 року №258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасового вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», дозвіл Державної служби контролю потрібен на вивезення вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 р. включно.

Будь яких дозвільних документів, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та п.п. 2.1 2.8 Наказу Міністерства Культури та Мистецтв України від 22.04.2002 року, №258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасового вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», на право переміщення через митний кордон України зазначених предметів з ознаками старовини, які можуть представляти культурну цінність, особою надано не було.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що правопорушником були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон країни з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів та шляхом надання документів, які містять неправдиві дані. Згідно з статтею 483 МК України, дані діяння є однією з ознак переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю.

Викладені вище обставини встановлені при провадженні по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом по справі про порушення митних правил; доповідною запискою інспектора митниці, поясненнями правопорушника.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд накладає на правопорушника стягнення, відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень, з конфіскацією цих товарів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 458, 459, 461, 483, 487, 511 МК України, ст. ст. 23, 33, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 350 (триста п`ятдесят) гривень, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу №0927/50000/22.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Головуючий