ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/896/23 Справа № 183/1738/23 Суддя у 1-й інстанції - Гузоватий О. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Луганська, громадянку України, головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, одружену, пенсіонерку МВС, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка є внутрішньо-переміщеною особою та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КупАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 гривень.

Відповідно до постанови суду наказом керівника апарату Луганського апеляційного суду від 14.06.2021 № 110-к/тр/а ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду. Розпорядженням ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 14.07.2021 № 151д/ДСК ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 2 та головою Луганського апеляційного суду надано доступ до інформації із ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно».

21.10.2020 ОСОБА_1 взяла на себе письмове зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці щодо збереження державної таємниці.

28.02.2022 ОСОБА_1 виїхала за межі території України через пункт пропуску «Угринів» та 13.08.2022 в`їхала на територію України через цей же пункт пропуску. Також, 18.09.2022 ОСОБА_1 виїхала за межі території України через пункт пропуску «Угринів» та цього ж дня в`їхала на територію України через зазначений пункт пропуску.

При цьому, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, не повідомила письмово про заплановані виїзди посадову особу, яка надала їй доступ до державної таємниці голову Луганського апеляційного суду, а також відділ з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, та з нею не було проведено начальником цього відділу інструктаж з питань охорони державної таємниці.

Як наслідок відомості про її виїзди до іноземної держави не були зареєстровані РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників Луганського апеляційного суду, яким надано допуск до державної таємниці, який ведеться за формою згідно з додатком 92 Порядку № 939.

Окрім цього, після повернення ОСОБА_1 з приватних поїздок до іноземних держав начальник відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду до цього часу не провів з нею співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 696 Порядку № 939 перед виїздом 28.02.2022 та 13.08.2022 до іноземної держави у приватних справах не повідомила письмово про це посадову особу, яка надала їй доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган за місцем зберігання її картки обліку за формою згідно з додатком 6, та з нею не було проведено начальником цього органу інструктаж з питань охорони державної таємниці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 року скасувати, а справу щодо неї за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Звільнити її від сплати судового збору на підставі ч.1 п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що згідно з наказом Луганського апеляційного суду від 25.01.2022 року їй було надано додаткову відпустку як учаснику бойових дій, і на початок повномасштабного вторгнення РФ в Україну 24.02.2022 року вона знаходилась у м. Києві у відпустці, а 01.03.2022 року вона повинна була вийти на працю до Луганського апеляційного суду, але повномасштабне вторгнення РФ в Україну завадило цьому. Копію зазначеного наказу вона надала суду як доказ відсутності наміру запланованого виїзду за межі України.

Звертає увагу, що 28.02.2022 року вона не їхала в заплановану поїздку за кордон, а рятувала своє життя, життя своєї родини у тому числі неповнолітньої доньки та десятимісячного онука від ракетних обстрілів, яким подверглась вся територія України і її статус на той час підпадав під статус біженця, а не громадянина, який виїзджає до іноземної країни у приватних справах. Як стверджує апелянт, вона повідомила керівництво Луганського апеляційного суду про свій виїзд за кордон усіма можливими на той час способами, весь час перебування за межами України залишалась на зв`язку, телефон не вимикала, на повідомлення відповідала, своє місце перебування не приховувала.

Зазначає, що після виїзду 01.03.2022 року, виконуючи вимоги п.п. 116, 696 Порядку №939, через мобільний зв`язок повідомила про свій виїзд за кордон в.о. керівника апарату Луганського апеляційного суду, голову суду не вдалося повідомити, з ним не було зв`язку. У телефонній розмові в.о. керівника апарату їй повідомив, що згідно з наказом голови Луганського апеляційного суду № 8-од/с від 24.02.2022 року Луганський апеляційний суд тимчасово зупинив роботу з 24.02.2022 року до особливого розпорядження голови Луганського апеляційного суду, відповідно до Указа Президента України від 23 лютого 2022 року № 63 «Про введення надзвичайного стану в окремих регіонах України».

09.03.2022 року на зв`язок з нею вийшов ОСОБА_2 , в.о. начальника відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, якому я письмово повідомила - написала у месенжер Viber, що знаходжусь за кордоном, а саме в Чехії. На той момент це був єдиний доступний їй спосіб письмового повідомлення про виїзд за кордон. Приблизно 15.03.2022 року вона повідомила керівника апарату Луганського апеляційного суду про свій виїзд за межі України (з ним появився мобільний зв`язок).

Вказує, що з 01.03.2022 року, але фактично починаючи з 15 лютого 2022 року по теперішній час вона не виконувала роботу, пов`язану зі збереженням державної таємниці та не мала доступу до будь-якої інформації з грифом «Таємно» та «Цілком таємно», а тому начальник відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду повина була ще в серпні 2022 року направити листа до 3 Управління ТУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про скасування їй допуску до державної таємниці з 01.09.2022 року.

30.01.2023 року їй на мобільний телефон зателефонував невідомий номер, чоловік представився співробітником УСБУ в Донецькій та Луганській областях та запропонував зустріч. Під час зустрічі у м. Київ він ознайомив ОСОБА_1 зі змістом вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 18.01.2023 року та відібрав пояснення, після чого вона поставила в протоколі дату ознайомлення 30.01.2023 року та зробила запис, що з протоколом не згодна. Із матеріалами справи її також ознайомлено не було.

Також апелянт вважає, що протокол відносно неї був складений з порушеннями норм ст.ст. 254-256 КупАП і положень Наказу СБУ України від 22.03.2017 № 173 "Про затвердження "Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення", а в порушення ст.32 Конституції України в матеріалах справи знаходяться копії її закордонного паспорта, ідентіфікаційного кода та паспорт громадянина України, які вона особисто не надавала головному спеціалісту відділу охорони державної таємниці 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях Прокопенко Т.С., яка в судові засідання 22.02.2023, 14.03.2023 та 20.03.2023 року не з`явилась. Не взяв суд до уваги й свідчення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КупАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи справу про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України виконане, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, є обґрунтованим, підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та були судом перевірені, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Згідно з п.6 ч.1 ст.212-2 КупАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КупАП за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення;

- актом перевірки стану охорони державної таємниці Луганського апеляційного суду від 04.11.2022 № 78/3/26-8536дск;

- наказом керівника апарату Луганського апеляційного суду від 14.06.2021 № 110-к/тр/а про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду;

- письмовими зобов`язаннями громадянина України ОСОБА_1 у зв`язку з її допуском до державної таємниці від 21.10.2020;

- паспортом громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 12.07.2017, орган видачі 4439, де внесено відомості про виїзд нею за кордон 28.02.2022, 18.09.2022;

- журналом обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск та доступ до державної таємниці Луганського апеляційного суду, де відсутні відповідні записи про виїзд за кордон 28.02.2022, 18.09.2022 головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду ОСОБА_1 ;

- витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», наданим Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.01.2023 № 91-144/18/23, щодо перетинання державного кордону України за період з 01.01.2022 по 15.12.2022 ОСОБА_1 .

На підставі зібраних у справі доказів суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції цілком погоджується із вищенаведеним висновком та критично ставиться до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, встановленим як місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що саме бездіяльність уповноваженої посадової особи, а саме головного спеціаліста відділу охорони державної таємниці 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника ОСОБА_6 негативно вплинуло на її процесуальне положення як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є необгрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 116, 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, громадянин, якому надано допуск та доступ до державної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, письмово повідомляти про свій виїзд з України посадову особу, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6, дотримуватися інших вимог законодавства про державну таємницю. Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що вказані вимоги п. 696 Порядку № 939 ОСОБА_1 було порушено, вона не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що вона була позбавлена можливості вжити всіх залежних і необхідних від неї заходів щодо письмового повідомлення про запланований виїзд посадову особу, яка надала їй доступ до державної таємниці голову Луганського апеляційного суду, відділ з режимно-секретної роботи Луганського апеляційного суду, а також те, що вона з 15 лютого 2022 року (з дня відпустки) до теперішнього часу не виконувала роботу, пов`язану зі збереженням державної таємниці та не мала доступу до будь-якої інформації з грифом «Таємно» та «Цілком таємно», апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав на них вичерпну відповідь, зауваживши, що вимоги п. 696 Порядку №939 регулюють, зокрема, порядок збереження державної таємниці особами, яким надано допуск і доступ до державної таємниці, які виїжджають до іноземної держави у приватних справах. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 звільнена від обов`язків щодо збереження державної таємниці суду не надано.

Крім того, апеляційний суд, як і місцевий, вважає слушними посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складене у її відсутності, і вона не була належним чином повідомленою про місце та час складання даного протоколу, що в свою чергу вказує на порушення вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП. Втім, таке порушення, на думку суду, не є істотним порушенням, яке б слугувало підставою для скасування вірного по суті судового рішення.

До того ж, апеляційним розглядом встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до ст. 279 КПК України перед початком судового розгляду було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; за її клопотанням їй було надано час і можливість ознайомитися з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, укласти угоду із захисником, сформувати й узгодити правову позицію захисту, а одже судом було створено необхідні умови для реалізації ОСОБА_1 її процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що загалом спростовує обставини, на які є посилання в поданій останньою апеляції.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про це ставить питання остання, нею не наведено і при розгляді апеляційної скарги судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції дотримався загальних правил, передбачених ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко