12.06.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/308/23
Провадження № 3/533/160/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Лобач М.С., особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, - ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції між Козельщинським районним судом Полтавської області та Орджонікідзевським районним судом м. Харкова), розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Мартове Печенізького району Харківської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

- за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 469230 від 23.03.2023 у цей день 23 березня 2023 року о 16 годині 40 хвилин у магазині за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку (саморобний коньяк), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №727685 від 23.03.2023 у цей день 23 березня 2023 року о 16 годині 40 хвилин в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 здійснювала торгівлю (роздрібну) алкогольними напоями, а саме займалася підприємницькою діяльністю без отримання ліцензії на провадження таким видом торгівлі, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2023 року, відповідно до ст. 36 КУпАП, адміністративні справи № 533/308/23 (провадження № 3/533/160/23) та № 533/310/23 (провадження № 3/533/161/23) об`єднано в одне провадження, присвоївши адміністративній справі - єдиний унікальний номер судової справи 533/308/23, номер провадження 3/533/160/23.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні 08.05.2023 надала суду пояснення, у яких заперечувала факт вчиненого правопорушення та зазначила, що роздрібну торгівлю алкогольними напоями не здійснювала. Пояснила свою версію подій так: 23.03.2023 дійсно перебувала у магазині, бачила, що поряд стоїть купа місцевих жителів, що зловживають алкогольними напоями. Пізніше до магазину зайшов дільничний та попросив у неї паспорт, який забрав кудись та пішов. Потім повернувся та запитав, чи є у неї ліцензія на продаж алкогольних напоїв, на що вона відповіла, - ні. На наступний день дільничний приніс їй протоколи про адміністративні правопорушення. Факт продажу будь-кому, у тому числі особі, що надала письмові пояснення, заперечувала категорично. Також пояснила, що у неї не були вилучені грошові кошти, які вона нібито отримала за реалізацію алкоголю, та їй невідомо, чи вилучалися алкогольні напої у свідка.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 12.06.2023 з метою отримання письмових пояснень ОСОБА_1 , які вона завчасно надіслала поштою.

11.05.2023 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких вона так само заперечувала факт вчинення правопорушень. Стверджувала, що їй невідомо, де і коли складені відносно неї протоколи, які дільничний поліцейський їй 24.03.2023 привіз до магазину на кинув на прилавок. Заперечувала факт торгівлі спиртними напоями та наявність такого товару у її магазині. Будь-які товари у неї не вилучалися. Особи, що зазначені свідками у протоколах, є місцевими жителями, які зловживають алкогольними напоями та є повністю залежними від співробітників поліції. Протоколи складені з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не містять рік їх складення, а склад адміністративного правопорушення викладений не так, як його визначає диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП. Про відсутність самого факту правопорушення, на її думку, свідчить і той факт, що огляд речей та їх вилучення для тимчасового зберігання не здійснювалося. Отже, уважала, що наведені нею обставини свідчать про необґрунтоване складення поліцейськими протоколів, упередженість, фактичне складення їх не у місці здійснення торгівлі за вигаданих обставин при відсутності події адміністративного правопорушення. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі просила закрити.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя керується таким.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Отже, для наявності складу даного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі алкогольними напоями, так і факту того, що предметом торгівлі були саме алкогольні напої без марок акцизного податку.

Положеннями ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Аналіз змісту норми ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що її диспозиція містить декілька самостійних складів адміністративного правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, оскільки відсилає до інших норм (правил). Тому посилання у протоколі як на певний вид господарської діяльності, так і на конкретні норми (правила), які порушені, є обов`язковим, що свідчить про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 23.03.2023 серії ВАБ № 469230, відповідно до якого виявлені речі згідно зі ст. 265 КУпАП не вилучалися (а.с. 3);

-протокол про адміністративне правопорушення від 23.03.2023 серії ВАБ № 727685, відповідно до якого проведено особистий огляд та огляд речей, передбачених статтею 264 КУпАП, що були у громадянки ОСОБА_1 , та згідно зі статтею 265 КУпАп виявлені речі (полімерну пляшку ємкістю 0,5 л саморобного коньяку) не вилучалися (а.с. 13);

-письмові пояснення (та їх копію) ОСОБА_2 , відповідно до яких він 23.03.2023 близько 16.40 год прийшов до магазину по АДРЕСА_1 , де придбав пляшку саморобного коньяку ємкістю 0,5 л за 80,00 гривень, після чого його зупинили працівники поліції. Купив у ОСОБА_1 (а.с. 4, 14 );

-копію паспорта ОСОБА_1 (а.с. 5, 15);

-копію виписки з ЄДРЮОФОПГФ, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, види економічної діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) та інші (а.с. 6,16).

Отже, на підставі наведених доказів ОСОБА_1 звинувачувалася у тому, що 23.03.2023, здійснивши продаж саморобного коньяку за 80,00 грн громадянину ОСОБА_2 одразу вчинила два адміністративні правопорушення, що передбачені ч. 1 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 категорично заперечувала як факт продажу алкогольних напоїв , так і факт продажу «саморобного коньяку».

Отже, саме посадова особа, яка склала протокол, у відповідності до ст. 255 КУпАП мала б була забезпечити збирання доказів на підтвердження вини особи, та подання їх до суду.

Однак, протокол серії ВАБ № 727685 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , не містить жодних посилань на нормативні акти, які передбачають ліцензування діяльності, якою займалася гр. ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець.

Відсутність посилань у протоколі на нормативний акт, який встановлює обов`язок отримання ліцензії на зайняття відповідною діяльністю, свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи дійсно відсутній протокол вилучення речей і документів, які нібито були виявлені у гр. ОСОБА_1 . Більш того з обох протоколів про адміністративні правопорушення вбачається. що вилучення таких речей у відповідності до ст. 265 КУПАП не здійснювалося. Доказів вилучення грошей у сумі 80,00 грн, отриманих ОСОБА_1 внаслідок вчинення нею правопорушень, що їй інкриміновано не надано.

Отже, факт продажу алкогольних напоїв не підтверджено належними та беззаперечними доказами, а саме: фіскальним чеком, актом контрольної закупки та/або матеріалами відеофіксації.

Також матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження приналежності «саморобного коньяку», який було продано громадянкою ОСОБА_1 , до алкогольних напоїв у розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який вимагає ліцензування роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Тобто матеріалами справи не доводиться ані подія адміністративного правопорушення, ані склад адміністративних правопорушень.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. Оскільки ОСОБА_1 заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, а матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійсно здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного збору у магазині та, що така торгівля була систематичною та потребувала ліцензування з огляду на предмет продажу (саморобний коньяк), то, відповідно, унеможливлюється притягнення останньої до відповідальності за частиною ч. 1 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суддя зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

У даній справі єдиними доказом вчинення правопорушень, що інкриміновані особі, є письмові пояснення громадянина ОСОБА_2 , у яких він стверджував, що придбав у магазині ОСОБА_1 «саморобний коньяк». Такий доказ, на думку судді, не є належним та достатнім для встановлення вини особи у вчиненні правопорушень, що полягають у «здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку» та у «здійсненні підприємницької діяльності без отримання ліцензії на провадження такими видами діяльності», оскільки реалізація саморобних алкогольних напоїв не підлягає ані ліцензуванню, ані обкладенню акцизним податком.

Відповідальність за виготовлення, придбання, зберігання або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв або тютюнових виробів передбачена іншою нормою - ст. 177-2 КУпАП.

Проте суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та не має права самостійно обирати норму права, яка була порушена особою. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи вищезазначене вважаю, що в матеріалах справи відсутні достатні докази для беззаперечного висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 та частиною 1 статті 164 КУпАП.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу і події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Протокол про вилучення речей у матеріалах справи відсутній, згідно з відмітками у протоколах про адміністративні правопорушення вилучення речей для тимчасового зберігання у відповідності до ст. 265 КУпАП не проводилося, тому суддя не вирішує питання про вилучені речі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164, статтями 247, 265, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд з дня винесення постанови, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.П. Козир