ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 Справа №607/20280/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Лукашової О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 о 15 год 00 хв, на вул. Об`їзна, 23, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з транспортним засобом «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого останній по інерції вчинив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, що спричинило до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник у судовому засіданні просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правовопорушення, подавши письмове клопотання, у якому зазначила, що водій ОСОБА_1 , 16.10.2023 о 15:00 год, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» НОМЕР_1 , а саме їхав по головній дорозі по вул. Об`їзна, 23 у м. Тернополі, по крайній правій смузі. У цей час з другорядної дороги з правої сторони виїжджав автомобіль «Renault Kangoo» НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 який не надав перевагу у русі по головній дорозі автомобілю ВАЗ 2106 НОМЕР_1 та створив перешкоди у русі, а саме, почав різко гальмувати. Щоб уникнути зіткнення із транспортним засобом «Renault Kangoo» НОМЕР_5 , водій ОСОБА_1 вирішив зробити маневр та перестроїтись в крайню ліву смугу, проте це зробити не зміг, оскільки побачив, що у цей момент у лівій полосі їхав інший автомобіль. Враховуючи зазначене, водій ОСОБА_1 не зміг уникнути зіткнення із автомобілем «Renault Kangoo» НОМЕР_6 , адже цей автомобіль створив перешкоди у русі, коли порушив ПДР щодо виїзду на головну дорогу, не надавши автомобілю «ВАЗ 2106» НОМЕР_7 переваги у русі, та ще й різко затормозив, коли виїхав на головну дорогу, що призвело до зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2106» НОМЕР_1 у задню частину Renault Kangoo НОМЕР_6 .

Виходячи з фактичних обставин, висновки наведені в протоколі, а саме, що водій ОСОБА_1 не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не підтверджені жодними доказами та спростовуються наданими поясненнями водія та опитуванням свідка. Враховуючи, що внаслідок виїзду автомобіля «Renault Kangoo» НОМЕР_4 на головну дорогу, який у безпечності не пересвідчився, водій ВАЗ 2106 НОМЕР_7 не встиг здійснити дії направлені на уникнення зіткнення з транспортним засобом, що несподівано опинився у його полосі, який ще різко затормозив, та як наслідок в його транспортний засіб в?їхав інший легковий автомобіль, що рухався позаду. Відтак, вважаємо, що водій Renault Kangoo НОМЕР_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення його авто з авто ВАЗ 2106 НОМЕР_1 за умов дотримання ним вимог ПДР України щодо виїзду на головну дорогу.

Крім того, з матеріалів справи та пояснень та протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ДТП сталася через те, що інший автомобіль здійснив виїзд на головну дорогу, таким чином здійснив перешкоди у русі, тому, від незалежних від нього обставин, не мав можливості уникнути зіткнення, а тому відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 124 КУпАП. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відсутні ознаки об?єктивної та суб?єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Таким чином, вважаємо, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.3 6, 12.1 та 13.1 ПДР та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 630386 від 16.10.2023, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.10.2023 о 15 год 00 хв на вул. Об`їзна, 25, м. Тернопіль; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 16.10.2023; даними, які містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7953003 від 16.10.2023; довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 17.10.2023 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_8 .

Посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на те, що ОСОБА_1 не вчиняв дане адміністративне правопорушення, спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За даних обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума прожиткового мінімуму на 2023 рік, встановлено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 р. № 2710-IX, і становить для працездатних осіб 2684,00 грн.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, 124, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко