Справа № 333/3254/22
Провадження № 3/333/69/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби і посада водій в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ № 038422 від 04.08.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 , 26.07.2022 року, о 15 годині 00 хвилин, перебував у нетверезому стані на території військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні, адвокат Патяк А.С., який є захисником ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі відносно його підзахисного за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування свого клопотання адвокат Патяк А.С. зазначив про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 254 КУпАП. Пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення, є неконкретним, підставою для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння стали ознаки сп`яніння, що не відповідають вимогам законодавства.

Вислухавши захисника, вивчивши доводи його клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, після виявлення у особи яка оглядається на стан сп`яніння будь-якого з видів стану сп`яніння, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складний відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії НГУ № 038422 від 04 серпня 2022 року відносно військовослужбовця ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стало перебування його, начебто, у стані алкогольного сп`яніння, що було виявлене на підставі проведеного огляду 26.07.2022 року лікарем-психіатром в/ч НОМЕР_3 (акт огляду № 113 від 26.07.2022 року).

Отже, цей протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. Так, інкриміноване за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 діяння мало місце 26 липня 2022 року, коли було складено вищевказаний акт огляду, а протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього було складено значно пізніше - 04 серпня 2022 року (тобто через 9 діб), що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу як доказу, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Отже, через те що протокол про адміністративне правопорушення не було складено безпосередньо після огляду ОСОБА_1 , зазначені дії співробітників Національної гвардії України не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, уповноваженою посадовою особою безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення адміністративного правопорушення.

Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі оформлення протоколів у побідних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

Наведене свідчить про недопустимість протоколу серія НГУ № 038422 як доказу.

Крім того, диспозицією статті 172-20 КУпАП, відповідальність передбачена відповідальність за «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Тобто, ознаками об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП є: розпивання алкогольних напоїв на території військових частин, військових об`єктах; поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані; виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у нетверезому стані; відмова військовослужбовців від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до фабули правопорушення пред`явленого ОСОБА_1 та викладеної у протоколі серія НГУ № 038422 від 04.08.2022 року, останньому інкримінується «перебування у нетверезому стані на території військової частини». Проте вказана ознака правопорушення, не міститься у диспозиції статті 172-20 КУпАП.

Наведене вказує на невідповідність фабули правопорушення, викладеної в протоколі серія НГУ № 038422 від 04.08.2022 року, вимогам діючого законодавства.

Крім того, в фабулі правопорушення, викладеної в протоколі серія НГУ № 038422, зазначено про перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані на території в/ч НОМЕР_2 , хоча він є військовослужбовцем іншої військової частини, а саме в/ч НОМЕР_3 , як і посадові особи, які проводили його огляд на стан сп`яніння та оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Наведені вище обставини вказують на неконкретність обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п. 8 розділу ІІ «Інструкції з оформлення в національній гвардії України матеріалів про адміністративні правопорушення» (затвердженої Наказом МВС від 23.08.2017 року № 726), у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння, що визначені в пункті 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я.

Вимогами пункту 3 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом був досліджений акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за № 113 від 26.07.2022 року. Вказаний акт містить перелік ознак сп`яніння, начебто, виявлених у ОСОБА_1 . Проте, формулювання ознак сп`яніння, наведених у вказаному акті не відповідають ознакам сп`яніння викладених у вищевказаних нормативних актах.

Наведене вказує на відсутність обґрунтованих підстав для направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений без достатніх на те підстав, враховуючи неконкретність пред`явленого йому обвинувачення, беручи до уваги грубе порушення визначеного законом строку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього, суд дійшов висновку про те, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 38, 130, 245, 247, 251-252, 266, 268, 283, 280, 284, 287, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова