"07" березня 2023 р. Справа № 363/2900/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вишгород Київської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 319671 від 12.09.2022 року вбачається, що 12 вересня 2022 року о 19 год. 00 хв. у по вул. Шлюзова, 1 у м. Вишгород водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти зазначений огляд у присутності двох свідків та під відеозапис. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,76 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Пічурін А.А. у судове засідання з`явилися. Будуючи повідомленими про їх права та обов`язки, ОСОБА_1 суду пояснив, що він працює у ТОВ «УКРМЕТ ЦЕНТР», що знаходиться у м. Вишгороді. Для виконання своєї трудової функції використовує транспортний засіб марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 . 12 вересня 2022 року, тобто у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, він перебував на роботі, у промзоні по вул. Шлюзова м. Вишгород. У цей день, він не використовував вказаний транспортний засіб взагалі, внаслідок чого останній стояв у промзоні по вул. Шлюзова у м. Вишгороді. Після закінчення робочого дня він дійсно вживав алкогольні напої разом з іншим працівником - ОСОБА_2 , після чого у нього виникла необхідність зустрітися з іншими друзями біля магазину «Оболонь», що знаходиться поруч з робочим місцем. До зазначеного магазину ОСОБА_1 прямував пішки та перейшов дорогу в недозволеному для цього місці. У цей же час патрульна поліція на службовому автомобілі проїжджала поруч і, оскільки ОСОБА_1 проходив дорогу у недозволеному місці, зупинила його. У ході перевірки документів, він разом з іншими документами надав працівникам поліції і страховий поліс на службовий автомобіль ИЖ 212510. У працівників поліції виникла підозра щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , працівники поліції не звертали уваги на його заперечення щодо того, що він будь яким транспортним засобом не керував, а тому відсутня потреба проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Не зважаючи на це, огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений, встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у день складення протоколу про адміністративне правопорушення не керував транспортним засобом взагалі, а пересувався пішки, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази здійснення ним керування транспортними засобами, а також зважаючи на те, що свідки були залучені лише під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_1 та його захисник Пічурін А.А. просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання також з`явилися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Будуючи повідомленими про їх права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеними під присягу вони надали суду показання, зміст яких буде викладено під час дослідження доказів на підтвердження та спростування обставин та фактів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання також з`явилися працівники поліції: інспектор СРПП Вишгородського РУП капітан поліції Велігорський О.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та поліцейський Вишгородського РУП сержант поліції Гулак О.В., який був присутній у момент складення вказаного протоколу та який складав відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАР № 5884994 від 12.09.2022 року за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зміст пояснень представників поліції також буде викладений під час дослідження судом доказів на підтвердження та спростування обставин та фактів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання також неодноразово викликалися свідок ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 , які, будуючи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися. Про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань, від них не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом. На додаток до цього об`єктивна сторона правопорушення передбачає, що таке керування транспортним засобом здійснюється у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом здійснюється у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у цей момент. Однак для встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння передбачено спеціальний та виключний порядок здобуття доказів, що підтверджують наявність такого стану проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

При цьому у ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним, що у свою чергу призводить до недійсності його результатів. З цього також слідує, що перебування водія у стані алкогольного сп`яніння може доводитися лише шляхом проведення у встановленому законодавством порядку його огляду. Жодного іншого порядку для отримання доказу перебування водія у стані сп`яніння законодавством не передбачено.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа здійснювала керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому стан алкогольного сп`яніння має бути встановлений на основі доказів, отриманих за результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він працює в ТОВ «УКРМЕТ ЦЕНТР», з місцем розташування по вул. Шлюзова м. Вишгорода. Для виконання своїх трудових обов`язків у його користуванні перебуває транспортний засіб ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким, однак, він користується достатньо рідко і лише для окремих розпоряджень роботодавця.

12 вересня 2022 року, як пояснив ОСОБА_1 , він після закінчення робочого дня разом з іншими працівниками вживав алкогольні напої. Тобто, ОСОБА_1 не оспорює той факт, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому, коли ОСОБА_1 разом з іншими працівниками вирішили йти додому, ОСОБА_1 вийшов з промзони та пішов до магазину «Оболонь», що розташований поруч з місцем його роботи. Прямуючи пішки до зазначеного магазину, ОСОБА_1 перейшов дорогу в недозволеному місці, внаслідок чого був зупинений працівниками патрульної поліції, які проїжджали поруч. У ході перевірки документів, ОСОБА_1 окрім інших документів, працівникам поліції був наданий страховий поліс на автомобіль ИЖ 212510. Працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, для чого у подальшому були залучені двоє свідків, відомості про яких вказані у протоколі. ОСОБА_1 погодився пройти зазначений огляд, хоча заперечував проти необхідності його проведення з мотивів того, що він не керував транспортним засобом.

Отже, ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, однак підтверджує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази суду, та який суду пояснив, що давно знає ОСОБА_1 , оскільки працює разом з ним. Свідок ОСОБА_2 зазначив, що у ОСОБА_1 наявний службовий транспортний засіб марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 , який він використовує для службових цілей. Також зазначив, що 12 вересня 2022 року, тобто у день складення протоколу, ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом, оскільки весь день даний автомобіль стояв на парковці у промзоні по вул. Шлюзовій. Також зазначив, що 12 вересня 2022 року він разом з ОСОБА_1 після закінчення робочого дня вживали алкогольні напої, після чого вони вирішили розходитися по домам. При цьому вони разом з ОСОБА_1 , виходили з місця роботи пішки та вийшли з промзони, а транспортний засіб марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 залишився припаркованим біля їх робочих боксів. ОСОБА_1 зазначивши, що йому потрібно зустрітися з іншою людиною пішов у своїх справах, а він пішов додому.

На запитання суду свідок ОСОБА_2 зазначив, що він впевнений, що ОСОБА_1 у день складення протоколу про адміністративне правопорушення не керував вищевказаним транспортним засобом взагалі, оскільки вийшов з місця роботи пішки та прямував на зустріч до іншої особи також пішки.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази суду, надав показання, зі змісту яких вбачається, що він також працює разом з ОСОБА_1 у промзоні по вул. Шлюзовій м. Вишгород, де він орендує приміщення. Свідок ОСОБА_3 зазначив, що у ОСОБА_1 в користуванні є транспортний засіб марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 , який постійно стоїть у промзоні вул. Шлюзовій м. Вишгород та використовується періодично ОСОБА_1 для службових цілей. 12 вересня 2022 року, тобто у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 приблизно о 19 год. подзвонив його товаришу ОСОБА_6 , який працює разом з останнім, та попросив його підігнати транспортний засіб марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 , до магазину «Оболонь», що знаходиться поруч з промзоною. Оскільки у ОСОБА_7 не було при собі документів, він сам особисто перегнав даний автомобіль до магазину «Оболонь». Коли він з ОСОБА_7 під`їхали на вказаному транспортному засобі до магазину, то ОСОБА_1 вони не побачили, тому не чекаючи останнього пішли всередину магазину. Після, вийшовши на вулицю, вони побачили, як ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції біля автомобіля, а коли останні поїхали, то ОСОБА_1 їм пояснив, що на нього було складено матеріали справи про адміністративне правопорушення. На запитання суду ОСОБА_3 пояснив, що він впевнений, що ОСОБА_1 не керував 12 вересня 2022 року транспортним засобом марки ИЖ 212510, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки він особисто перегнав даний автомобіль із промзони до магазину «Оболонь», а потім назад на майданчик промзони по вул. Шлюзова, 1. Відповідаючи на запитання суд зазначив, що ОСОБА_1 в цей вечір дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні також надали свої пояснення інспектор СРПП Вишгородського РУП капітан поліції Велігорський О.В. та поліцейський СРПП Вишгородського РУП сержант поліції Гулак О.В., які складали адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Капітан поліції Велігорський О.В. суду зазначив, що 12 вересня 2022 року близько 19 год. 00 хв. ним разом з поліцейським ОСОБА_8 здійснювалось патрулювання на службовому автомобілі. Рухаючись по вул. Шлюзовій м. Вишгород, вони побачили транспортний засіб марки Москвич, який достатньо швидко рухався їм на зустріч. Вважаючи, що водієм були порушені правила ПДР, вони поїхали слідом за даним автомобілем по вул. Шлюзова м. Вишгород. При цьому портативний відеореєстратор не було ввімкнено та будь яка відеофіксація не здійснювалась. Автомобіль зупинився біля магазину «Оболонь», а водій вийшовши з автомобіля пішов до магазину. Він підійшов до водія, та попрохав надати документи. При цьому також бодікамера не була ввімкнена, відеофіксація не здійснювалась.

Відповідаючи на питання суду зазначив, що він не пам`ятає, як звали водія, який керував вказаним автомобілем. Свідки були запрошені тільки при проходженні водієм огляду на стан сп`яніння, тобто після зупинки транспортного засобу. Будь яких доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом не має.

Сержант поліції Гулак О.В. суду зазначив, що дійсно що 12 вересня 2022 року близько о 19 год. 00 хв. він разом з поліцейським ОСОБА_9 здійснювали патрулювання на службовому автомобілі. Рухаючись по вул. Шлюзовій м. Вишгород вони побачили транспортний засіб, марку якого він вже не пам`ятає, який швидко рухався їм на зустріч. Вважаючи, що водієм були порушені правила ПДР, вони поїхали слідом за даним автомобілем по вул. Шлюзова м. Вишгород, при цьому ввімкнувши проблискові маячки. Рухались за автомобілем приблизно один кілометр, при цьому ані бодікамера, ані реєстратор у них не працював, будь яка відео фіксація не велася. Автомобіль зупинився біля магазину «Оболонь». Як вони встановлювали особу водія, він не пам`ятає. Хто саме керував автомобілем він зазначити не може. Що саме зазначав водій, також зазначити не може, оскільки вже не пам`ятає події. Відповідаючи на запитання суду зазначив, що відео фіксація здійснювалася лише під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Будь яких доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом не має.

У матеріалах справи наявний CD-R диск, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою «VID02F-00-0014» та загальною тривалістю 02 хв. 13 сек. При дослідженні зазначеного відеозапису судом встановлено, що він зроблений на портативний відеореєстратор працівників поліції, однак розпочинається вже безпосередньо під час проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, зазначений відеозапис не відповідає вимогам безперервності, повноти та точності, оскільки фіксує лише процесуальні дії, які стосуються проведення процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечує проти факту керування транспортними засобами, однак працівниками поліції ігноруються його заперечення. На додаток до цього суд звертає увагу, що зазначений відеозапис взагалі не дає можливість встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на ньому навіть не зафіксовано транспортний засіб, керування яким здійснював би ОСОБА_1 .

Отже, зазначений відеозапис не містить відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, внаслідок чого суд не може встановити на його основі виконання ОСОБА_1 технічних функцій водія.

У свою чергу письмові пояснення свідка ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4 , що наявні у матеріалах справи, також безпосередньо не вказують на те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а стосуються безпосередньо факту проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд критично ставиться до зазначених письмових пояснень свідків, оскільки вони надані особами, безпосередньо допитати яких суд не має можливості у зв`язку з ухиленням останніми від явки до суду.

З урахуванням цього суд доходить до висновку, що матеріали справи у переважній більшості містять докази, які стосуються проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує лише проходження ОСОБА_1 огляду, однак на ньому не відображено ані зупинення транспортного засобу, ані керування ним ОСОБА_1 , ані сам транспортний засіб, ані будь-яке інше підтвердження факту керування автомобілем.

Одночасно з цим єдиним належним доказом, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є протокол про адміністративне правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо- та відеозапису, пояснень свідків, на основі яких суд мав би можливість встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, немає жодного доказу виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу відповідно до п. 1.10 ПДР України - водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що чинним законодавством заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння покладається лише на осіб, які відповідно до чинного законодавства визнаються водієм транспортного засобу. Внаслідок цього до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння можуть бути притягнуті лише ті особи, які є водіями у розумінні чинного законодавства та здійснюють керування транспортними засобами.

Одночасно з цим суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу, на основі якого суд міг би встановити, що ОСОБА_1 є водієм у розумінні чинного законодавства, а також встановити, що він керував транспортним засобом. Отже, ані факт того, що ОСОБА_1 є водієм, ані факт того, що він керував автомобілем, не доведені особами, уповноваженими на збирання доказів в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не є водієм у розумінні чинного законодавства та не здійснював керування транспортним засобом, то відповідно до вищевикладених нормативних приписів на нього не поширюється заборона здійснення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок цього ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення заборони, яка відповідно до чинного законодавства на нього не покладається.

З урахуванням вищевикладеного суд також доходить до висновку щодо недоцільності дослідження доказів та матеріалів справи, що стосуються перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас