ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 684/26/23

Провадження № 3/684/24/2023

23 січня 2023 року смт.Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в особі судді Волошина Р.Р., розглянувши в приміщенні суду матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Мисюрівка Старосинявського району Хмельницької області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 804804 від 11.01.2023 р. ОСОБА_1 , будучи притягнута до адміністративної відповідальності 22.02.2022 року за ч.1 ст.184 КУпАП, ухилилась від передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який без поважних причин не приступив до навчання з жовтня по грудень 1-го семестру 2022 навчального року в ДНЗ Голосівського відділення «Деражнянського центру професійної освіти», тобто ухилилась протягом року від виконання батьківських обов`язків щодо створення необхідних умов навчання сина. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена чином, полдала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, правопорушення визнає.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 2 ст. 184 КУпАП передбачає повторне протягом року, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного навчання.

Так, складом наведеного порушення є саме: незабезпечення необхідних умов навчання.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, №2402-III, статтями 150,180 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Суть порушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону даного правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що малолітній ОСОБА_2 без поважних причин не відвідує заняття, з жовтня по грудень 1-го семестру 2022 навчального року в ДНЗ Голосіївського відділення «Деражнянського центру професійної освіти», однак у ньому не вказано причинного зв`язку між даною подією та незабезпеченням матір`ю передбачених ст. 184 КУпАП умов, які виникають з її обов`язків.

Відповідно до листа дирекції ДНЗ «Деражнянський центр професійної освіти» від 30.12.2022 року №368 направленого до відділу поліції Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, зазначено, що батьки ОСОБА_2 не контролюють навчання сина, не зацікавленні у здобутті ним диплома та атестата повної загальної середньої освіти, та не підтримують спілкування з навчальним закладом щодо повернення дитини до навчання, так як ОСОБА_2 без поважним причин не відвідує заняття, не приступив до навчання з жовтня по грудень 1-го семестру 2022 навчального року, оскільки він навчається на 2 курсі групи №21, зарахований 31.08.2021 наказ №13-3-УДЗ професія «Слюсар з ремонту сільськогосподарської техніки та устаткування; тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва; водій автотранспортних засобів категорії С1».

Вказане повідомлення зареєстроване в ЄО за №19 від 07.01.2023 року щодо пропущення без поважних причин занять в Голосіївського відділення «Деражнянського центру професійної освіти», жителем с. Мисюрівка Старосинявської ТГ ОСОБА_2 , 2005 року народження.

Відповідно характеристики виданої Голосіївським відділенням «Деражнянського центру професійної освіти», ОСОБА_2 навчається на низькому рівні, до навчання відноситься без особливого інтересу, пропускає зняття, порушує дисципліну.

В поясненні від 11 січня 2023 року ОСОБА_2 зазначив, що дійсно пропустив навчання у період з жовтня по грудень 2022 року у вищевказаному навчальному закладі, через конфліктні відносини з деякими викладачами, але зобов`язується виправитись і в подальшому приступити до навчання.

В поясненні від 11 січня 2023 року ОСОБА_1 зазначила, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зарахований 31.08.2021 року до Голосіївського відділення «Деражнянського центру професійної освіти», навчається на 2 курсі групи №21. Щодо відсутності сина у період з жовтня по грудень 2022 року у вищевказаному навчальному закладі, її було відомо, але при розмові з сином щодо пропусків навчання він її і чоловікові пояснював, що не має бажання там навчатися.

Таким чином, причиною того, що неповнолітній ОСОБА_2 не приступив до навчання з жовтня по грудень 1-го семестру 2022 навчального року є небажання останнього навчатись. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази про ухилення чи невиконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина.

Указані обставини не дають підстав для висновку про наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33, 184, 247, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Роман ВОЛОШИН