печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду міста Києва Смик С.І. розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029617 від 04.06.2023 року, 04.06.2023 року о 21 год. 40 хв. в м. Києві, бул. Л. Українки, 21а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «TOYOTA YARIS», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначив, що із результатами огляду за допомогою газоаналізатора не погодився, разом з тим, лікарем-наркологом відмовлено було у здачі біологічного середовища, його захисник-адвокат Капля А.С. надала письмові заперечення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суддя дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно пункту 2.9 А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису;

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Зміст протоколу визначається ст. 256 КУпАП, зокрема у протоколі серед іншого зазначаються: дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, тощо.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в тому числі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015 та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

З даних, зафіксованих на нагрудну камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи та оглянутий суддею, вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транпортного засобу за допомогою технічного пристрою «Драгер», однак водій відмовився проходити огляд на місці та виявив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Після чого, працівниками поліції на службовому автомобілі було доставлено ОСОБА_1 до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Так, під час огляду лікарем-наркологом для визначення стану алкогольного сп`яніння було використано технічний вимірювальний пристрій газоаналізатор, який при першій задувці видав результат 1,00 ‰, а при другій - а 0,94 ‰.

При цьому, після першого огляду лікар повідомив ОСОБА_1 про необхідність, відповідно до Інструкції, проведення повторного обстеження цим приладом через 20 хвилин після первісно обстеження, а потім у разі необхідності здати аналіз сечі.

Не будучи згодним з результатами газоаналізатору, засвідчивши це при проставленні підпису у його результатах, лікар - нарколог від проведення лабораторного дослідження, в порушення п. 15 Інструкції № 1452/735, ухилився та встановив заключний діагноз попри незгоду водія.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.8 Розділу ІІІ «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) - метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Зазначений порядок не містить імперативної норми проходження огляду на стан сп`яніння тільки за допомогою газоаналізатора та не забороняє проведення лабораторного дослідження на виявлення наявних у організмі особи речовин, що здатні спричинити стан алкогольного сп`яніння, про що зазначив сам лікар, а тим паче за ініціативою особи відносно якої складено протокол, у разі її незгодою із результатми огляду за допомогою газоаналізатора, про що ОСОБА_1 зазначив також у протоколі та у медичному висновку, задля уникнення будь-яких сумнівів.

Разом з тим, Верховний Суд у своєму рішенні від 18.10.2018 № 215/1448/17 зазначив, що висновок медичного огляду на стан сп`яніння не може бути самостійним предметом судового розгляду за правилами будь-якого судочинства, що водночас не свідчить про позбавлення особи права на його спростування у судовому порядку під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суддя не приймає висновок лікаря-нарколога як допустимий доказ порушення водієм п. 2.9а ПДР, оскільки він здобутий з порушенням норм чинного законодавства, що повністю узгоджується із поясненнями сторонни захисту у судовому засіданні та не спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом події, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом у справі, оскільки базується на суперечливих доказах та який складено із прошенням вимог чинного законодавства.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суддя дійшов висновку, що наявними у справі доказами не доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тому відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 251, 252, 256, 283,284 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С.І. Смик