Справа № 703/11/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу вчителем КЗ «Смілянська спеціалізована школа ЧОР»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

26 грудня 2022 року т.в.о. інспектора СЮП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Діановою Н.В. складено протокол серії ВАВ №531203 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 16 грудня 2022 року близько 18 години 00 хвилин у неповному обсязі виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим неповнолітній син був відсутній за місцем свого проживання протягом трьох діб.

Особа, яка притягується до адміністативної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є прийомним. Її син з 2022 року навчається в ДНЗ «Смілянський ЦППРК». 16 грудня 2022 року син зателефонував їй з мобільного телефону товариша, оскільки його телефон розрядився та повідомив, що має намір повернутися з навчання додому в с. Мельниківка Черкаського району Черкаської області на автобусі, однак у нього не вистачає коштів, у зв`язку з чим вона попрохала вихователя позичити йому кошти на проїзд. Вихователь надала Макарію кошти, внаслідок чого останній мав приїхати додома на автобусі «Шевченко-Володимирівка», який відправляється зі ст. Т.Шевченка о 17 годині 15 хвилин. З метою зустріти сина з автобуса вона прийшла на автобусну зупинку, однак син не приїхав. Вона телефонувала одногрупникам сина, щоб дізнатися, де він перебуває, однак вони не змогли повідомити, у зв`язку з чим вона повідомила по зникнення сина працівників поліції, які жодних дій для його розшуку не вчинили. Враховуючи, що працівники поліції бездіяли, вона особисто, через знайомих, встановила його місце знаходження та повідомила про це працівникам поліції, які і привезли його до м. Сміла. Як вона дізналася від сина, він поїхав з товаришем до останнього додому в с. Шельпохівка Христинівського району, де намагалися заробити кошти шляхом заготівлі сусідам його товариша дров, при цьому не мав можливості повідомити про місце свого перебування у наслідок того, що його мобільний телефон розрядився, а у подальшому був викрадений. Стверджувала, що належним чином виконує батьківські обов`язки по відношенню до сина, забезпечує його всім необхідним та виховує порядною людиною, однак не має можливості постійно контролювати його дії у період навчання. Вважає, що не вчиняла адміністративного правопорушення, а працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, відповідальність за даною частиною статті настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про дитинство», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Під не виконанням батьками обов`язків з виховання та навчання неповнолітніх дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, внаслідок яких відсутня необхідна турбота щодо виховання та освіти дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може бути виражена у тому, що вони не турбуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їх здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного отримання ними виховання, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Однак, будь-яких доказів ухилення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 від 19 грудня 2023 року, він разом зі своїм знайомим 16 грудня 2022 року поїхав до с. Шельпоківка, за місцем проживання знайомого, з метою під заробітку коштів, шляхом заготівлі деревини, у якого і перебував до 19 грудня 2022 року. При цьому, не мав можливості повідомити батьків про місце свого знаходження та повернутися раніше додому, оскільки мобільний телефон спочатку був розряджений та у подальшому в нього викрадений, а коштів для зворотного проїзду додому в нього не було. Мети залишити місце свого проживання він не мав, а лише хотів підзаробити коштів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 самостійно, без дозволу матері особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , після навчання в ДНЗ «Смілянський ЦППРК» не приїхав за місцем проживання, а поїхав до місця проживання свого товариша, де і перебував протягом нетривалого проміжку часу, вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на встановлення місця знаходження сина, які і призвели до повернення сина до місця постійного проживання, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 не ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього ОСОБА_2 , внаслідок чого пред`явлене їй працівниками поліції звинувачення, фабула якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є безпідставним.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з неї стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 184, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Биченко