Справа № 133/1522/22
Провадження № 33/801/34/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі особи, яка при-тягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не пра-цюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 липня 2022 року, складеним на вул. Любарській, 55-Ж у с. Махнівка Козятинського району Вінницької області поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Андреєвим М. Р., увечері 18 липня 2022 року о 18.00 годині по вул. Любарській у с. Махнів-ка Козятинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засо-бом марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 , мав ознаки алкоголь-ного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене трем-тіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом по-рядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що доводиться відеофік-сацією боді-камери № 467728. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КупАП.

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 гру-дня 2022 року на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, вважаючи постанову суду першої інстанції незаконною, ухваленою за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Скаржник обґрунтовує свої доводи тим, що він 18 липня 2022 року біля 18.00 години він їхав своїм автомобілем та зупинився біля посту поліції, де на нього чекав його батько. Біля батька стояли військові та поліцейські, які запідозрили, що батько, нібито, фотографує розташування військово-служ-бовців. Через це у ОСОБА_1 виник конфлікт з поліцейським, який повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд за допомогою алко-тестера, на що він погодився. Тоді поліцейський повідомив, що у нього немає алкотестера, але водій може відмовитися від проходження такого огляду. Коли ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння працівник поліції вимикав свою нагрудну камеру, відводив його за автомобіль та переконував відмовитися пройти такий огляд, роз`яснивши, що надати пояснення можна у суді, а суд скасує протокол. Після чергового вмовляння поліцейського він погодився з його доводами, поліцейський увімкнув свою нагрудну камеру та під її фіксацію роз`яснив право відмовитися від проходження огляду, на що він відмовився пройти огляд на місці із застосуванням алкотестеру. Надалі поліцейським був складений протокол, а він забрав батька та поїхав додому. Цього ж дня біля 19.00 години ОСОБА_1 звернувся у приймальне відділення Козятинської центральної районної лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння, однак у проведенні огляду йому було відмовлено через відсутність у чер-гового лікаря відповідного сертифікату. Посилаючись на норми законодавства щодо порядку проведення відповідного огляду, скаржник вказує на порушення працівниками поліції таких норм, оскільки після відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля поліцейський не пропонував пройти огляд, доставивши ОСОБА_1 у медичний заклад, не пропонував проїхати з ним до лікарні. Пройти огляд у медичному закладі скарж-ник не відмовлявся, направлення на огляд до медичного закладу при ньому не складалося, йому не надавалося, що підтверджується наявним у справі відеозаписом, який не є без-перервним.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, переглянувши справу у межах доводів, мотивів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопору-шення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушен-ня, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи запо-діяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеля-ційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а поста-нову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху водій на вимогу поліцейсь-кого повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для прове-дення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопору-шення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виходячи з аналізу складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сто-рона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алко-гольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуван-ня під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвер-дженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції Укра-їни 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом третім розділу І цієї Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`я-ніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстан-дартом або лікарем закладу охорони здоров`я ( пункт шостий розділу І Інструкції ).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 липня 2022 року серії ДПР18 № 412740, складеним на вул. Любарській, 55-Ж у с. Махнівка Козятинського району Вінницької області, 18 липня 2022 року о 18.00 годині по вул. Любарській у с. Махнівка Козитинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 , мав ознаки алкогольного сп`янін-ня, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується відеофіксацією боді-камери № 467728. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення додане направлення водія транс-портного засобу ОСОБА_1 у Комунальне підприємство «Вінницький обласний нарколо-гічний диспансер «Соціотерапія» на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. У цьому направленні оглядом уповноваженої особи патрульної служби встановлені та вказані ознаки сп`яніння ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Також до протоколу доданий рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення, де вказується, що 18 липня 2022 року під час несення служби СП Махнівка-1002 був зупинений транспортний засіб «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спіл-кування із водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук ). Від проходження у встановленому законом порядку огляду водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Відносно водія ОСОБА_1 складений протокол за статтею 130 КУпАП.

Відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського, наявним у матеріалах справи, дослідженим судами першої та апеляційної інстанцій, зафіксований перебіг події 18 липня 2022 року за участі ОСОБА_1 , що потягло наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

З наданого працівниками поліції відеозапису слідує, що під час спілкування праців-ників поліції з водієм, в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки алкогольного сп`я-ніння. Водієві було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, од-нак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суд першої інс-танції дійшов висновку, що його вина цілком доведена матеріалами справи. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксова-ний відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та є підтвердженням наявності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого час-тиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За викладених фактичних обставин справи з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 08 грудня 2022 року, слід погодитися, оскільки вони є правильними, об`єктивними, справедливими.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, скаржник основним аргументом зазна-чає порушення поліцейським порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а відповідне направлення у його присутності не виписувалося та йому не видавалося.

Однак апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки наявне в матеріалах справи направлення його на медичний огляд до закладу охорони здоров`я указує на те, що останньому дійсно пропонувалося пройти медичний огляд на стан сп`яніння у Комунальному підприємстві «Віницький облас-ний наркологічний диспансер «Соціотерапія», тепер внаслідок перейменування Комунальне некомерційне підприємство «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Зазначення у направленні на огляд ОСОБА_1 назви установи, яка, наразі, уже змі-нена, свідчить про використання поліцейським відповідного бланку старого зразка, що вреш-ті не впливає на визначення вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Крім того, належить мати на увазі, що відеозаписом нагрудної камери поліцейського чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та обставини оформлення протоколу, а доводи його апеляційної скарги зводяться до перекручування зафіксованих обставин події.

Щодо наявного у матеріалах справи відеозапису, то слід погодитися, що він дійсно є неповним. Однак, цим відеозаписом чітко зафіксована особа водія ОСОБА_1 та його категорична відповідь про відмову на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці самої події за допомогою відповідного технічного приладу ( драгера ). Належить зауважити, що такий доказ оцінюється судом у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші обставини, на які посилається у скарзі ОСОБА_1 , зводяться до незгоди з ухваленим судом першої інстанції рішенням, які висновків суду не спростовують.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи у цілому об`єктивно не свідчать про порушен-ня судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права. Мотиви особи, котра подала апеляційну скаргу, не спростовують правильний висно-вок судді суду першої інстанції, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю та безсум-нівно доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного, вимогу апеляційної скарги про необхідність скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та на підставі пунк-ту першого частини першої статті 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, апеляційний суд визнає необґрунтованою та не знаходить законних підстав для її задоволення.

У пункті 52 рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2008 року у справі «Романаускас проти Литви» констатований обов`язок національного суду переконати-ся, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, були справедливими. У справі «Бакланов проти Росії» ( рішення Європейського суду з прав людини від 09 червня 2005 року ), так і у справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) Євро-пейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок стосовно подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, N 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, рішення від 18 липня 2006 року ).

З огляду на викладене апеляційний суд, як уже зазначалося, не знаходить законних, ґрунтовних та об`єктивних підстав для скасування правильної, законної та справедливої постанови судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною пер-шою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко