Справа №155/580/23
Провадження №3/155/282/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М. розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

УСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області 13 березня 2023 року, 20 квітня 2023 року, та 04 травня 2023 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді від 16 травня 2023 року вирішено об`єднати в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №059634 від 06 березня 2023 року вбачається, що 06 березня 2023 року о 12 годині 10 хвилин в селі Борочиче по вулиці Т.Шевченка керував транспортним засобом не маючи права керування, тобто без посвідчення водія, повторно протягом року.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №059637 від 17 квітня 2023 року вбачається, що 17 квітня 2023 року о 01 годині 15 хвилин в місті Горохів по вулиці Б.Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування даним транспортним засобом, а саме без посвідчення водія відповідної категорії.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №059636 від 17 квітня 2023 року вбачається, що 17 квітня 2023 року о 01 годині 15 хвилин в місті Горохів по вулиці б.Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «DRAGER» у встановленому законом порядку. Дане порушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.1(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП, а також п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Судові повістки з викликом в судові засідання поверталися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Дані судові повістки надсилалися за адресою, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення, правильність якої ним підтверджено шляхом проставлення підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

За приписами ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також суддею встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що дані матеріали будуть розглядатися Горохівським районним судом Волинської області, що підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення та свідчить про обізнаність щодо перебування вказаних матеріалів відносно нього на розгляді в суді.

Практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, згідно п.41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справ, та якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 викликався в судове засідання рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, телефонограмою, а також про місце розгляду справи була повідомлений при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вона відповідно до вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП, була своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя врахував, що від ОСОБА_1 не поступило заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п.2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за дії, вчинені особою, яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із фабулою ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою наступає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №059634 від 06 березня 2023 року, серії ААД №059637 від 17 квітня 2023 року, серії ААД №059636, а також DVD-R диском на якому наявний відеозапис події, яка мала місце 17 квітня 2023 року.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 згідно постанови Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року, яка набрала законної сили 20 лютого 2023 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Жодних сумнівів у об`єктивності матеріалів справи про адміністративні правопорушення чи проходження огляду на стан сп`яніння, у суду немає.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не вбачаються.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, який не одноразово притягався до адміністративної відповідальності, вчинив одразу два адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, ніде не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, суд призначає покарання в межах санкції статті без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно з довідкою №4557/50/2/01 від 21 квітня 2023 року виданою відділенням поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , посвідчення водія не видавалося. (а.с.6).

Враховуючи дані обставини, суддя вважає, що до ОСОБА_1 не може бути застосовано такий вид адміністративного додаткового стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, а тому, приймаючи до уваги дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, приймаючи до уваги дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає доцільним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Реквізити для сплати штрафу: назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/ Волинська обл.21081300, Рахунок отримувача: UA 0003001, Банк отримувача коштів: Казначейство України (ЕАП), Код отримувача (МФО):899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009371).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана