ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2917/23

провадження № 3/0285/2283/23

16 травня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши матеріали справи, яка надійшла

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України,

яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ,

не працює,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 , повторно протягом року, 23.04.2023 близько 22год. по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виганяла доньку з місця проживання за те, що остання ходила гратись до сусідських дітей.

Окрім того, ОСОБА_2 03.05.2023 о 18:30год по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме вчинила домашнє психологічне насильство відносно останнього, ображаючи його грубими словами.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 складено 2 протоколи за порушення, що посягають на громадські порядок і безпеку, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження, оскільки спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Розгляд справи, у відповідності до ч.2 ст.277 КУпАП, проведено за відсутності особи, відносно якої вони складені.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян.

Відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП, насильство в сім`ї це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти рф, Левчук проти України зазначив, що домашнє насильство є порушенням ст.ст.3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, зокрема:

даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №796919 та ВАД №084021 від 04.05.2023;

копіями рапортів інспектора-чергового Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про отримання заяв про вчинення домашнього насильства від Р. Швайківського ( працівника поліції) про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 ;

даними рапортів начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Р. Швайківського від 04.05.2023;

поясненнями неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також ОСОБА_3 , яка є тіткою неповнолітніх, про систематичне вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно дітей.

копією постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.05.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують її відповідальність, не встановлено.

Внаслідок дій з боку ОСОБА_2 її діти зазнають погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що може викликати у них емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, важливість проблеми домашнього насильства; особу ОСОБА_2 , яка систематично протягом року вчиняє насильство відносно своїх дітей, що свідчить про те, що вона стійко стала на шлях протиправної діяльності.

Резюмуючи викладене, вважаю, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні максимальної межі, що буде необхідним для її виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/2917/23 (провадження №3/0285/2283/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП об`єднати зі справою №285/2924/23 про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

присвоївши справі №285/2917/23 (провадження №3/0285/2283/23)

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин