Справа № 748/2044/23 Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І.
Провадження № 33/4823/714/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Черненка Г.І в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий автослюсарем у СПД, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 22 травня 2023 року о 18 год. 20 хв., ОСОБА_1 в с. Новоселівка по вул. Шевченка, 8 в Чернігівському районі, керував автомобілем марки "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя, нестійка хода), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога та продуття приладу "Драгер" відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Черненок Г.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що судом не досліджено в повному обсязі докази, якими доведено вину, не дано їм належної оцінки, а лише поверхово встановлено обставини справи. Матеріали справи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. ОСОБА_1 стверджує, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а працівники поліції підійшли до нього, коли його автомобіль вже стояв і він нікуди їхати не збирався, він відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що в протоколі не зазначено від якого саме стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння відмовився ОСОБА_1 і чому саме він мав проходити огляд у лікаря-нарколога, враховуючи, що такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять відеозапису адміністративного правопорушення з участю ОСОБА_1 , а наявний у справі протокол складений у присутності одного свідка та складений з порушеннями інструкції. Крім того, сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи.

Правопорушник та його захисник у судове засіданння апеляційного суду не зявились. Заяв про вуідкладення розгляду справи від них не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог пункту 2. 5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 160627 від 22.05.2023, водій ОСОБА_1 22 травня 2023 року о 18 год. 20 хв., в с. Новоселівка по вул. Шевченка, 8 в Чернігівському районі, керував автомобілем марки "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога та продуття приладу "Драгер" відмовився.

У протоколі зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП, та відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 160627 від 22.05.2023 та додатками до протоколу, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції; поясненнями свідка ОСОБА_2 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Так, згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» категорично відмовився, погодившись пройти такий огляд у лікаря-нарколога, але під час розмови з поліцейським також відмовився та запропонував грошові кошти, декілька разів повторивши: «давай дам десятку (10 000 грн.) та поїду, та залишив в автомобілі працівників поліції грошові кошти, що було задокументовано поліцейськими. На питання поліцейського, як можна керувати автомобілем у такому стані, ОСОБА_1 відповів: «як їду, так і їду».

Вказаний відеозапис досліджувався і місцевим судом, що знайшло своє відображення як у протоколі судового засіданні, так і в постанові суду, а тому доводи апелянта, що у матеріалах справи відсутній відеозапис адміністративного правопорушення з участю ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_2 військовослужбовця Національної Гвардії України, ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів на блок-посту виявив, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, після чого він повідомив працівника поліції, який також чергував на блок-посту.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Черненка Г.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай