Житомирський апеляційний суд
Справа №282/632/23 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника Гарбузюка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 03 червня 2023 року о 17 год. 35 хв. в с. Старий Любар по вул. Січових Стрільців керував т/з VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, мав різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіряного покриву, тремтіння пальців рук, від проходження огляду для визначення ступеню алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора драгер 6810 та проходження такого огляду у медичному закладі водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Гарбузюк О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні ознаки законності зупинки транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 03.06.2023 (а.с. 2); рапорт чергового ВП №1 Житомирського РУП від 03.06.2023 з якого слідує, що 03.06.2023 о 17:49 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в напрямку Любара їде невідомий на автомобілі «фольцваген тоуран вх 1435 ер сірого кольору, створює аварійні ситуації, зі слів заявника перебуває в стані алкогольного сп`яніння» (а.с. 3); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №176266 від 03.06.2023, з якої слідує що 03.06.2023 о 17 год. 55 хв. в с. Старий Любар по вул. Січових Стрільців ОСОБА_1 керував т/з VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з НОМЕР_1 та не користувався засобами пасивної безпеки, а саме ременем безпеки та під час вимоги про зупинку не увімкнув аварійну світлову сигналізацію (а.с. 4); на відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 7), оцінюючи які, суд першої інстанції зробив висновок, що працівниками поліції виявлено у гр. ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі, однак водій відмовився від проходження огляду.

Вказані докази та висновки суду апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських.

Як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису обставин події, зокрема і з відеореєстратора працівника поліції, поліцейські підійшли до автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі шляху. ОСОБА_1 дійсно знаходився біля автомобіля, зокрема, закривав капот транспортного засобу. Тобто, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Наявність в матеріалах справи рапорту чергового ВП №1 Житомирського РУП про нібито отримання від невідомої особи інформації, що водій автомобіля «Фольцваген тоуран» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, створює аварійні ситуації та перебуває в стані алкогольного сп`яніння» (а.с. 3), апеляційним судом не приймаються, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами і не виходять за межі припущень, які не можна покласти в основу обвинувачення особи у вчиненні адміністративного проступку. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у рапорті чергового зазначено, що 03.06.2023 об 17:48 надійшов дзвінок на пульт № 95, але як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівників поліції вказана подія мала місце 03.06.2023 об 16:54, які не можна визнати допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Любарського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь