Провадження № 33/4808/341/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 13 березня 2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 05.12.2022 року о 23 год. 25 хв. в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської області, по вул. Вовчинецька, 31, керував транспортним засобом марки «Audi» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню. Вказує, що суд першої інстанції не досліджував наявні в матеріалах справи докази та не надав їм належну правову оцінку. Звертає увагу на те, що працівниками поліції не були роз`яснені його права та обов`язки та не надано можливості скористатись послугою перекладача з урахуванням того, що він не в повній мірі володіє українською мовою. Повідомляє, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства України, а факти викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що даний протокол складено за відсутності захисника та перекладача, а на відеозаписі який міститься в матеріалах справи, немає відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того з наданого працівниками поліції відеозапису не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як на ньому відсутній момент руху та зупинки транспортного засобу. Вказує, що суд першої інстанції прийшов до висновку про його винуватість не дослідивши обставини справи та не надав йому можливості надати свої докази та аргументи, чим було порушено його право на захист. Акцентує увагу на тому, що жодного сертифікату чи свідоцтва на повірку приладу Драгер в матеріалах про адміністративні правопорушення немає. Апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поважності пропуску строку апелянт вказує, що повістки про виклик до суду не отримував, суд розглянув дану справу за його відсутності, а копію постанови отримав лише 30.03.2023 року. Враховуючи наведене, просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по даній справі.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі захисника за клопотанням апелянта, який підтримав всі доводи апеляції та клопотання про поновлення апеляційного строку.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню з метою доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. Як з`ясовано, ОСОБА_2 не був присутній у судовому засіданні першої інстанції, даних про повідомлення його про час та місце розгулу справи в матеріалах немає, копію постанови отримав із запізненням, він потратив певний час на пошуки адвоката, що перешкодило вчасно подати апеляцію.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши всі апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_2 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_2 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_2 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на допомогу адвоката та не роз`яснено право на перекладача, оскільки ОСОБА_2 є громадянином Грузії, досконало не володіє українською мовою, особливо юридичними термінами, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

До істотного процесуального порушення права ОСОБА_2 на захист слід віднести вручення йому неякісної копії протоколу, яка не піддається безперешкодному читанню і без її перекладу на мову, якою він володіє.

Постанова суду не може залишатися в силі через її необґрунтованість й невмотивованість. Суд на підтвердження вини ОСОБА_2 послався на перелік ряду документів, але не розкрив їх доказового змісту, чим залишив під сумнівом доведеність його вини.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_2 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 13.03.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький