Провадження № 3/537/162/2023
Справа № 537/3485/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2023 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріна Діана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №431351 від 25.11.2022, складений відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно вказаного протоколу, 25.11.2022 о 13 год. 56 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме погрожував їй фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останньої. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ненадана пояснення про причини неявки.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, у виді: домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.11.2022, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що 25.11.2022 о 13 год. 56 хв. її колишній співмешканець ОСОБА_1 погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 25.11.2022 вбачається, що 25.11.2022 о 13 год. 56 хв. за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , її колишній співмешканець ОСОБА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував їй фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою в її адресу.

Відповідно до письмових пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на окремому аркуші від 25.11.2022, останній пояснив, що 25.11.2022 він прийшов до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 та погрожував їй фізичною розправою, чим міг спричинити розлад психічного здоров`я останній.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 3 вказаного Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що домашнє насильство має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , колишньої співмешканки, з якою він певний час проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, а саме діяння психологічного характеру: словесні образи та погрози, що потягло за собою можливість настання шкоди її психічному здоров`ю, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обставин, які виключають провадження у справі відповідно до статей 17-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, також не встановлено.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховую характер правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, обставини, що обтяжують відповідальність, та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено.

За таких обставин, оцінюючи наявні письмові докази справи про адміністративне правопорушення, події та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням долученої до матеріалів справи копії постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.11.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Cтаттею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись статтями 24, 284, частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Д.О. Зоріна