Справа № 477/1354/22
Провадження № 3/477/171/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2022 року на адресу Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2022 року, серії ВАБ, №750298, 14 грудня 2022 року близько 18:30 години за місцем свого проживання ОСОБА_1 вчинив відносно свої дружини гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та був повідомлений про розгляд справи Жовтневим районним судом Миколаївської області.

Потерпіла ОСОБА_2 викликалась у судове засідання, однак телефонограмою повідомила про неможливість прибуття у судове засідання, просила справу розглядати без її участі та повідомила про те, що з чоловіком примирилися та будь-яких претензій до нього не має.

Відповідно до статті 268 КУпАП явка особи при розгляді цієї справи не визначена як обов`язкова.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказане, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, а саме: рапорт чергового старшого інспектора відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 15 грудня 2022 року з приводу того, що на номер 102 надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_2 про те, що 15 грудня 2022 року о 00:15 годині за адресою: АДРЕСА_1 її оловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство; заяву ОСОБА_2 до ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області про прийняття відповідних заходів до її чоловіка, який вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлював в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою; письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вона зазначила, що за місцем їх проживання її чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлював в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що знаходячись вдома за адресою АДРЕСА_1 під час сварки з дружиною ОСОБА_2 образив її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою та зобов`язався в подальшому не сваритися з дружиною; а також форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Положеннями статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» визначено, що: насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю; психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю; члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Матеріали справи, містять лише письмові пояснення потерпілої та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в яких особи вказали, що між ними виникла сімейна сварка, будь-які інші докази вчинення правопорушення матеріали справи не містять.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваності; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Систематичність як ознака злочину домашнього насильства визначається як вчинення трьох або більше діянь, які пов`язані однаковими або подібними об`єктами, вчиняються в межах однієї й тієї самої форми вини та спрямовані на досягнення загального результату.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів системності вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності домашнього насильства щодо потерпілої.

Тобто, докази, які підтверджують винуватість у вчиненні дій, передбачених диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 суду не надані.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В зв`язку з чим приходжу до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного порушення, передбаченого частиною 1 статтею 173-2 КУпАП, оскільки доказів, які підтверджують вчинення ним домашнього насилля психологічного характеру суду не надані.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Саукова