Справа № 168/719/22
Провадження № 3-в/168/3/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., з участю секретаря судових засідань Островерхої Т.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду.

Заяву обґрунтовує тим, що Старовижівським районним судом його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього на підставі ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. Постановою Волинського апеляційного суду від 01.03.2023 р. вказане рішення суду залишено без змін. В цей же день, 01.03.2023 р. постанова суду вступила в законну силу і нього виник обов`язок добровільного виконання рішення суду в 15 денний строк. Разом з тим, зазначає, що виконання вказаного рішення суду в частині сплати штрафу і судового збору одноразовим платежем для нього і його сім`ї є утрудненим, практично не можливим, оскільки станом на сьогодні він проживає із дружиною та 4 неповнолітніми дітьми. Ні він, ні дружина офіційно не працевлаштовані, виживають та отримують дітей виключно за рахунок ведення господарства та неофіційних підзаробітків. Отримати кредит для сплати штрафу не має можливості, так як немає офіційних доходів. Разом з тим, має попередню домовленість із потенційним працедавцем, який має змогу платити по офіційному цивільному договору найму 3500 грн. на місяць (півставки охоронця). Зважаючи на викладене, зміг би протягом календарного року повністю сплатити штраф, в разі застосування розстрочки повної суми боргу рівними платежами на 12 місяців.

З огляду на викладене, просить розстрочити виконання постанови Старовижівського районного суду Волинської області від 09.02.2023 р. в частині стягнення штрафу у розмірі 17000 грн. та судового збору 536,80 грн. строком на один рік зі сплатою рівними частинами щомісяця.

В суді ОСОБА_1 просить заяву задовольнити, додатково пояснив, що не працює.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 09.02.2023 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього на підставі ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (а.с. 62-64).

Постановою Волинського апеляційного суду від 01.03.2023 р. апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 09.02.2023 р. щодо ОСОБА_1 без змін. (а.с. 74-76).

13.03.2023 р. ОСОБА_1 на виконання постанови було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 87). Розмір не сплаченого ОСОБА_1 штрафу становить 17000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає із дружиною та 4 неповнолітніми дітьми (а.с. 81).

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (Далі -Закон).

Ч.1 ст.12 Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами ч.2 ст.12 Закону встановлено, що строки зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Ч.1 ст.33 Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом із тим питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано ч.2 ст.301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 не працює. Як зазначає на обґрунтування заяви заявник на його утриманні перебуває дружина та четверо дітей.

Враховуючи, що заявник є не працює, а також розмір штрафу, вважаю, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови підлягає до часткового задоволення, а саме слід розстрочити сплату штрафу на два місяці зі сплатою штрафу рівними частинами, що є достатнім строком для виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст. 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Старовижівського районного суду від 09.02.2023 р. в справі № 168/719/22 в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на 2 (два) місяці, встановивши наступний графік погашення заборгованості:

- до 22.04.2023 р. сплатити 8500,00 грн.;

- до 22.05.2023 р. сплатити 8500,00 грн.

Строк пред`явлення до примусового виконання постанови Старовижівського районного суду від 09.02.2023 р. рахувати протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої відстрочки.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Й. Хаврона