Справа №932/235/23
Провадження №3/932/161/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2022 року о 23 год. 55 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, просп. Дмитра Яворницького, буд. 50, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася, зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 473020, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Старовойтова О.Е. у судовому засіданні заперечувала проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просила провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважала, що поліцейські не пропонували проїхати до медичного закладу, не роз`яснили право самостійно впродовж 2 годин пройти медичний огляд, ОСОБА_1 не відмовлялася пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. До того ж, рапорт поліцейського не є належним доказом, запис спілкування на диску не є безперервним, в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування, відсутнє направлення на проходження огляду в медичній установі.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства ( OHalloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 458163 від 04.12.2022 року, СД-диском, рапортом.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З видеозапису, долученого в якості доказу до протоколу ААД № 458163 від 04.12.2022 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася на місці продути алкотестер «Драгер» та їхати на освідування до медичного закладу, співробітник поліції роз`яснив порядок проходження огляду в медичному закладі, пропонуючи доставити водія на службовому автомобілі, до того ж, ОСОБА_1 визнала, що вживала алкоголь 03.12.2022 року близько 16.00 години.

Вказівка захисника на порушення безперервності відеофіксації є непереконливою, оскільки відеозапис проводився на місці та у час вчинення правопорушення, на ньому безперервно зафіксовано увесь розвиток подій, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, досліджений відеозапис вказує на те, що в проміжок часу, не зафіксований на відео, поліцейські не спілкувалися з водієм автомобілю ОСОБА_1 , яка в цей час залишалася у транспортному засобі.

За таких обставин, суд вважає доводи захисника про порушення співробітниками поліції вимог Інструкції № 1026 від 18.12.2018 року щодо безперервності відеофіксації неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на дослідженому відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із ОСОБА_1 з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №458163 від 04.12.2022 року, а саме, за яких водій вчинила дії, що вказували на її свідому відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Вказаний відеозапис було додано до протоколу про адміністративне правопорушення, а отже, є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі, складеному повноважною на те особою. Даний відеозапис беззаперечно доводить факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Що стосується доводів про відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд, то суд вважає їх некоректними, оскільки у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення видається у разі згоди особи, яка керує транспортним засобом, проїхати до медичного закладу.

Однак, у цій справі ОСОБА_1 визнано винуватою саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено як самостійний склад правопорушення.

Вказівка на відсутність відомостей по справі про відсторонення водія від керування не є слушними та в повному обсязі спростовуються відеозаписом, з якого вбачається , що працівники поліції вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія та заборонили керувати транспортним засобом.

Інші доводи захисника суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Виконуючи завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення (ст. 245 КУпАП), обираючи вид і міру стягнення, враховуючи нехтування обов`язками водія, яке свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до них, характеризуючи проступок грубим порушенням правил користування спеціальним правом, що є підставою для призначення визначеного ст. 27 КУпАП виду стягнення, та всі інші зазначені ст. 33 КУпАП обставини, накладаю відповідно до ст.ст. 27, ч. 3 ст. 130 КУпАП стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, будучи достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: попередження; штраф; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; суспільно корисні роботи; адміністративний арешт; арешт з утриманням на гауптвахті.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного покарання, враховуючи, що правопорушниця ОСОБА_1 скоїла вперше адміністративне правопорушення, та враховуючи характер скоєного правопорушення, вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 2 ст. 130, 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, номер рахунку (IBAN) UA0004001, отримувач: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області/21081300, ЄДРПОУ 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами рахувати з часу вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на розрахунковий рахунок №UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Овчиннікова