Справа № 638/3018/23
Провадження № 3/638/1675/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова в особі судді Теслікової І.І., розглянувши в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого інженером КП «Міськсвітло», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 березня 2023 року о 10-54 год. в м.Харкові по м-н Свободи, 5, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України. Крім того, водій ОСОБА_1 з невідомих причин залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10.А Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, та пояснив, що 16.03.2023 його побив чоловік, який керував автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , у зв?язку з чим, він 20.03.2023 був у відділі поліції, у зв?язку з чим він не скоював ДТП 20.03.2023 в м.Харкові по м-н Свободи, 5, у зв?язку з чим просив суд закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, в подальшому надавав пояснення, що 20.03.2023 його автомобіль був у ремонті. При призначенні покарання просив суд взяти до уваги, що він здійснює догляд за бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом першої групи.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п.2.10.«а» ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Не дивлячись на висловлену процесуальну позицію ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення від 05.04.2023 серії ААД №457114 та серії ААД №457115, які складені уповноваженою на те особою та відповідають вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП;

-схемою місця ДТП яке сталося 20.03.2023;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 , наданим працівникам патрульної поліції, згідно яких 20.03.2023 вона керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , припаркувалась в м.Харкові на пл.Свободи, 5, 4 під?їзд, за сторони пр-ту Незалежності, після чого пішла до приміщення пенсійного фонду. З вікла будівлі побачила як інший автомобіль ВАЗ, д.н. НОМЕР_2 синього кольору здавав назад та вдарив її автомобіль, а саме пошкодив передній бампер з лівої сторони;

-відеозаписом з камери вуличного відеоспостереження та стопкадром з відеозапису, згідно яких, видно, що ОСОБА_1 стоїть біля свого автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, та даний автомобіль рухається заднім ходом, скоює наїзд на припаркований автомобіль «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, після чого залишає місце ДТП.

Надаючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, згідно яких під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

При цьому доводи ОСОБА_1 про те, що він не здійснював ДТП та був у іншому місці, спростовуються як поясненнями водія, який надавав суду суперечливі пояснення щодо його місця знаходження 20.03.2023, які суд сприймає як правову позицію направлену на уникнення відповідальності, так і безпосереднього дослідженими доказами, в тому числі відеозаписом з камери вуличного відеоспостереження, не довіряти яким не має підстав.

Крім того, посилання ОСОБА_1 щодо того, що ДТП скоїла інша людина на схожому автомобілі, на який було поставлено номерні знаки його автомобіля, суд сприймає як правову позицію захисту направлену на уникнення відповідальності, оскільки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Надані ОСОБА_1 документи щодо нанесення йому тілесних ушкоджень, суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються до вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, а тому не порушував вимог п. 2.10. «а» ПДР, то необхідно зазначити таке.

Відповідно до п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

За встановлених обставин, дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, а тому він є причетною до вказаної пригоди особою.

При цьому ОСОБА_1 були відомі наслідки, які спричинили його дії, а тому на нього покладався обов`язок, передбачений п. 2.10. «а» ПДР, як на особу, причетну до дорожньо-транспортної пригоди, - негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що ним зроблено не було.

Отже, надавши оцінку вищезазначеним доказам на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходжу до висновку, що ними доведена вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, а саме: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (ст. 124 КУпАП), та залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні (ст.122-4 КУпАП).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , передбачених ст. ст. 34,35 КУпАП, під час судового розгляду не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який згідно матеріалів справи притягується до адміністративної відповідальності вперше, здійснює догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом першої групи, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції статті, яка передбачає покарання за більш тяжке правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 , на користь держави, відповідно до п.5 ч. 2 ст.4ЗУ «Просудовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 122-4, 124 , 251, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративні стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення за більш серйозне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Суддя І.І.Теслікова