ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/8714/21 Суддя суду 1 інстанції: Шрамко Л.Л
Провадження № 33/818/98/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пелецького В.О. на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2022, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою:

ОСОБА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки заступника директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», порушила вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», що полягає в ненаданні інформації.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Пелецький В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим, захисник ОСОБА_1 адвокат Пелецький В.О. просить поновити строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки 14.01.2022 було проголошено вступну та резолютивну частину, а повний текст було складено 17.01.2022. проте, постанова не була направлена ні ОСОБА_1 , ні захиснику.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_1 та її захисник належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явилися, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.212-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2021 року, копією інформаційного запиту ОСОБА_2 від 05.10.2021 року, копією відповіді на запит від 17.11.2021 року №2501/23-1.6/21, копіями листів Відділу регіонального представництва Уповноваженого в східних областях від 08.11.2021 року №33708.4/К-19677.3/21/1/47, від 29.11.2021 №37566.4/К-19677.3/21/47.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

За змістом частини першої статті 1 Закону публічною є вся інформація, якою володіє суб`єкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Відповідно до ч.1 ст.22 даного Закону передбачено перелік підстав для відмови у наданні інформації, який є вичерпним.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Посилання захисника на те, що Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» не є державний органомапеляційним судом не приймається, оскільки захисником не надано документів щодо підтвердження чи спростування вказаних доводів.

Кірм того, виплата заробітної плати та інших коштів, в тому числі премії в Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тобто, вбачається, що запитувана інформація (копії документів) становить суспільний інтерес, відповідно є публічною та має надаватись органом в порядку, передбаченому Законом.

Вказані положення кореспондуються із абзацом другим частини третьої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», якою встановлено, що не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном (коштами), про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно до закону.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про врахування обставин передбачених ст.33 КУпАП при накладенні стягнення.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Пелецькому В.О. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пелецького В.О. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2022 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко