№ 336/329/23
пр. № 3/336/575/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

30 грудня 2022 року о 13 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21013» біля будинку № 4 по вул. Донецьке шосе в м. Запоріжжі, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджений показниками алкотестера DRAGER № 6820, за результатами якого було виявлено 0,34 % алкоголю.

Зазначені дії містять порушення п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав та пояснив, що в день, коли сталося складання протоколу, він не вживав спиртних напоїв, хоча напередодні дійсно вжив певну кількість алкоголю. Він повністю усвідомлює ступінь відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, тому свідомо ніколи не порушує закон, тим більш, в той день він перевозив кілька пасажирів. Саме тому результат огляду за допомогою алкотестера про наявність в його організмі алкоголю здивував його і, не погоджуючись з наслідками огляду на місці зупинки транспортного засобу, він виразив бажання поїхати до спеціального медичного закладу з метою проведення більш глибокого обстеження з застосуванням аналізів крові. Проте співробітники поліції, які склали протокол, відмовили йому в доставленні до наркологічного диспансера.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, заявив, що суб`єкт владних повноважень при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності допустився порушень цієї процедури, не попередивши ОСОБА_1 про правила користування спеціальним технічним приладом алкотестер DRAGER № 6820, всупереч вимог Основного Закону та Кодексу України про адміністративні правопорушення не роз`яснив його довірителю права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням права на захист. Окрім того, в порушення вимог закону співробітники поліції не доставили ОСОБА_1 до спеціалізованого медичного закладу, оскільки він виказав незгоду з результатами огляду за допомогою алкотестера. Сам прилад для здійснення огляду на стан сп`яніння має очевидні похибки в роботі, на що вказує невідповідність температури алкотестера температурі навколишнього середовища.

У зв`язку з викладеним просять про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності через порушення права особи на отримання професійної правничої допомоги починаючи з моменту зупинки транспортного засобу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, показання свідка ОСОБА_2 , суддя доходить висновку про винуватість правопорушника у вчиненні інкримінованих йому дій з огляду на сукупність таких досліджених в суді фактичних даних.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні описаних дій підтверджує протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів (ст. 251 КУпАП).

До доказів винуватості також відносяться:

- розміщений на паперовому носії результат тесту, значення якого співпадає із концентрацією алкоголю, вказаною в протоколі (а. с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 01.08.2020 року (а. с. 4);

- відеозапис події, наданий управлінням патрульної поліції, огляд якого спростовує заяву правопорушника і його представника про те, що він наполягав на поїздці до спеціалізованого медичного закладу, не погодившись з результатами огляду;

- показання свідка ОСОБА_2 , який складав протокол і пояснив судді, що працює на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області. Підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стала інформація про те, що водій автомобіля, у якого перевіряли документи під час перетинання блокпосту виявляє ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він як представник уповноваженого на складання протоколів про адміністративні правопорушення в сфері безпеки руху був у складі патрульного екіпажу направлений керівництвом до місця виявлення означеної особи, яка не заперечувала проти проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В подальшому притягуємий до адміністративної відповідальності хоча й наполягав, щоб у нього взяли аналіз крові, проте від поїздки до медичного закладу відмовився, заявивши, що відвідає нарковідділення обласної психіатричної лікарні лише за умови, що в нього будуть брати кров для дослідження, проте ніхто не міг його запевнити в тому, що процедура огляду в медичній установі буде пов`язана саме з застосуванням цього дослідження, оскільки ця процедура є втіленням застосування спеціальних медичних знань. Але навіть за такої ситуації він як автор протоколу і уповноважена на складання таких протоколів службова особа неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до лікарні, проте той від давання недвозначної відповіді ухилявся, застосовуючи заклики про необхідність аналізу саме крові. За вказаних обставин позиція ОСОБА_1 виглядала як заперечення, що наповнені лише формальним змістом і вживаються ним як самоціль, не ґрунтуючись на дійсному волевиявленні особи на проходження медичного огляду в спеціальному закладі.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу п. 4 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Описані положення нормативних актів, які внормовують порядок направлення водіїв для медичного огляду, приписують обов`язкове залучення свідків під час проходження такого огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 в ході безперервної фіксації процедури притягнення до адміністративної відповідальності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, як випливає із змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Суддею встановлено, що не погодившись з результатами огляду за допомогою алкотестеру, ОСОБА_3 отримав направлення до медичного закладу, проте не знайшов за потрібне відвідати його, заявивши, що його зупинили ризики встановленого законом двогодинного проміжку між часом зупинки та часом проходження огляду.

За змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Означеного правила закону дотрималися співробітники поліції, відсторонивши правопорушника від керування автомобілем

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

На зазначений умовивід судді не впливають доводи сторони захисту, що співробітник поліції не запропонував ОСОБА_1 здійснити поїздку в медичний заклад, оскільки вони повністю спростовуються як наведеними показаннями свідка ОСОБА_4 , так і переглянутим суддею відеозаписом процедури складання протоколу.

Не приймає до уваги суддя і твердження про нероз`яснення правил користування приладом, оскільки з відеозапису слідує, що усі дії правопорушника з участі в проходженні огляду були керовані співробітниками поліції, які послідовно давали йому поради про необхідність вчинення певного алгоритму дій.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Встановивши обставини справи на підставі наданих судді фактичних даних, суддя знаходить сукупність цих даних, які є допустими, належними та достовірними, достатньою для прийняття процесуального рішення на користь висновків автора протоколу, які поза розумним сумнівом доведені в цьому провадженні.

Наведені обставини виключають ухвалення постанови про закриття провадження в справі, підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність правопорушника до інкримінованих йому дій.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати зазначені в санкції частини статті, за ознаками якої складений протокол, адміністративні стягнення, не вбачаючи підстав для звільнення правопорушника від відповідальності.

Керуючись ст. ст. 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень в дохід держави (Отримувач коштів: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення судовий збір).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік