Справа № 154/4037/22 Провадження № 33/802/97/23 Головуючий у 1 інстанції: Кусік І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Савюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 січня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 21.11.2022 о 17 год 16 хв у с. Сусваль, на вул. Першотравневій він керував автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що порушене його право на захист, оскільки судове засідання було призначене у Володимир-Волинському міському суді Волинської області на 12.01.2023 на 13 год 20 хв, а 12.01.2023 об 11 год 25 хв він завчасно подав заяву на електронну адресу суду про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання через сімейні обставини. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зауважує, що він не керував транспортним засобом, оскільки коли під`їхали працівники поліції, автомобіль стояв на узбіччі. 21.11.2022 він зі своїм зятем ОСОБА_2 їхали у справах і останній був за кермом. На вулиці Першотравневій транспортний засіб зупинився. Причиною стала помилка чіпа, без якого не можна завести автомобіль. Стверджує, що наявні у матеріалах справи відеозаписи є змонтованими і не є безперервними. Зауважує, що йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. З огляду на наведене, просить скасувати постанову, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Савюк К.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, посилається на порушення місцевим судом її права на захист.

З рекомендованого повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився із призначенням розгляду справи щодо нього у Володимир-Волинському міському суді Волинської області на 12.01.2023 на 13 год 20 хв, про що свідчить підпис першого на повідомленні (а.с.9).

Однак в апеляційних вимогах апелянт стверджує, що 12.01.2023 об 11 год 25 хв він завчасно подав заяву на електронну адресу суду про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання через сімейні обставини (а.с.11).

Згідно з вхідним номером Володимир-Волинського міського суду Волинської області вказана заява зареєстрована 12.01.2023 о 14 год 50 хв (а.с.11).

Проте до апеляційної скарги ОСОБА_1 додав скріншот з електронної пошти, який свідчить про те, що заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання через сімейні обставини, була відправлена першим на електронну адресу Володимир-Волинського міського суду Волинської області: 12.01.2023 об 11 год 25 хв (а.с.23).

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції безпідставно провів розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 порушивши його право на захист, передбачене положеннями ст.268 КУпАП.

З таким рішенням місцевого суду не може погодитися суд апеляційної інстанції.

Так, статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте всупереч вищенаведеним положенням законодавства суд першої інстанції розглянув справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у його відсутності, чим грубо порушив його право на захист.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, враховуючи те, що в порушення вимог ст.268 КУпАП справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із визнанням її винуватою та накладенням адміністративного стягнення, наявні підстави для скасування постанови та прийняття нової, як це передбачає п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.11.2022 серії ААБ № 071495, 21.11.2022 о 17 год 16 хв у с. Сусваль, на вул. Першотравневій ОСОБА_1 керував автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Зауваження до протоколу відсутні (а.с.2).

В апеляційних доводах ОСОБА_1 посилається на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, проте, на переконання апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Такі ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були вказані і в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.11.2022, це, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей (а.с.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що не керував транспортним засобом, оскільки коли під`їхали працівники поліції, автомобіль стояв на узбіччі. 21.11.2022 він зі своїм зятем ОСОБА_2 їхали у справах і останній був за кермом. На вулиці Першотравневій транспортний засіб зупинився. Причиною стала помилка чіпа, без якого не можна завести автомобіль.

Проте, такі доводи апелянта э безпідставними, оскільки повністю спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

З відеофіксації події вбачається, як назустріч службовому автомобілю із увімкненими проблисковими маячками рухається автомобіль Пежо д.н.з. НОМЕР_1 з увімкненим світлом фар (а.с.6, файл WhatsApp Video 2022-11-26 at 10/23/07, час відео: 00:00:13).

Також з відеозаписів, які містяться на диску в даній справі убачається, що за кермом автомобіля знаходиться саме ОСОБА_1 (а.с.6).

Також під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейський неодноразово просив його заглушити двигун, але ОСОБА_1 відмовляється це робити (а.с.6).

Крім того, відповідно до відеозапису, коли поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній відмовився (а.с.6, файл 2022_1121_184509_004, час відео: 00:00:07).

На повторну вимогу працівників поліції пройти такий огляд особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також відповіла відмовою (а.с.6, файл 2022_1121_184509_004, час відео: 00:00:11).

Зі змісту відеозаписів убачається, що на місці водія транспортного засобу знаходився саме ОСОБА_1 , двигун транспортного засобу працював і поліцейський просив заглушити двигун (а.с.6).

Крім того, сам ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що везе військовим їсти. А потім казав, що стоїть на цьому місці вже третій день (а.с.6).

Зміст наявних відеозаписів повністю спростовує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом (а.с.6).

Твердження, викладені в апеляційній скарзі про те, що відеозапис у справі не є безперервним, а тому не може слугувати доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими, так як події, які відображені на відеозаписі, зокрема, слова правопорушника, в яких він неодноразово відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, знайшли своє об`єктивне підтвердження і в інших доказах, наявних у матеріалах справи. За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає такі посилання апелянта.

На переконання апеляційного суду, докази у даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини даної справи.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та його відмову від проходження такого огляду.

Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його майновий стан та доходить висновку про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, визначений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., сплата якого передбачена п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов