Справа № 199/890/23
ПОСТАНОВА

іменем України

09.02.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, 12.01.2023 о 13:30 годині у місті Дніпрі по вул. Калинова, 12, повторно керував транспортним засобом «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, в тому числі SMS-повідомленням, яке він отримав о 16:00 годині 26.01.2023.

Таким чином, судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до суду, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За вказаних обставин, з метою дотримання строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, але не з`явився в судове засідання і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи і приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, з яких слідує, що при розгляді справ, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 355634 від 12.01.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі, згідно якого слідує, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, 12.01.2023 о 13:30 годині у місті Дніпрі по вул. Калинова, 12, повторно керував транспортним засобом «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- направленням на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я від 12.01.2023, згідно якого ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в КП «ДБКЛПД» ДОР;

- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

- копією постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.11.2022, яка набрала законної сили 22.11.2022 (справа № 932/6472/22), з якої слідує, що ОСОБА_1 накладалося адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення слід взяти до уваги те, що ОСОБА_1 23.12.2021 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України (справа № 932/10911/21) до покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, проте в період випробування систематично притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, про що свідчить офіційна інформація з сайту «Судова влада України» (https://court.gov.ua/fair/). Даних, про звільнення ОСОБА_1 від покарання по закінченню іспитового строку сайт «Судова влада України» (https://court.gov.ua/fair/) не містить.

Зокрема, за 2022 рік ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська та двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська.

Крім того, в 2022 році ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Також, на цей час на розгляді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України (справа № 201/10993/21).

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної та кримінальної відповідальності, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, які посягають на безпеку дорожнього руху.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Згідно ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

При накладенні адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, яке посягає безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю першої або другої груп, ступінь його вини, приймаючи до уваги те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти аналогічні правопорушення.

Викладені обставини є винятковим випадком та, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , надають судді право накласти останньому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Вирішуючи питання щодо накладення ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходжу з того, що ОСОБА_1 на протязі 2022 року 2 рази накладалися адміністративні стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу, що не мало жодного виховного впливу, превенції, на останнього. У всіх випадках притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 , а тому оплатне вилучення транспортного засобу «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 , як предмета, який є знаряддям вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_1 нових аналогічних правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною третьою цієї статті.

Згідно з постановою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.11.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та останньому накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.11.2022, яка набрала законної сили 22.11.2022, строк якого становить 2 роки 9 місяців 11 днів.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та з оплатним вилученням транспортного засобу «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 .

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до накладеного адміністративного стягнення приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.11.2022, яка набрала законної сили 22.11.2022, та остаточно накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців 11 (одинадцять) днів та з оплатним вилученням транспортного засобу «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 .

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко