Житомирський апеляційний суд
Справа №289/656/23 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія : ст.130 ч.2, 124 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, із застосуванням ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 18 березня 2023 року о 23 год. 03 хв., в м. Радомишль по вул. В. Житомирська, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 18 березня 2023 року о 23 год. 03 хв. в м. Радомишль по вул. В. Житомирська, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, був неуважним, в результаті чого здійснив наїзд на паркан, чим завдав матеріальних збитків гр. ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду в частині притягнення його до відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що матеріали справи не містять доказів пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції апелянт не з`явився, заявивши клопотання із проханням проводити розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідальність передбачена ч. 2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вбачається, що постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.12).

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, як особи, яка протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення з правовою кваліфікацією таких дій за ч.2 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення ОБ №079090 від 18.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 18 березня 2023 року о 23 год. 03 хв., в м. Радомишль по вул. В. Житомирська, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.2). Слід зазначити, що ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснено права та обов`язки, проте ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення та підписувати будь-які складені відносно нього процесуальні документи.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч.ч.1, 2 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були неправомірними, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і закладі охорони здоров`я. При цьому, пропозиція пройти огляд у медичному закладі, як і на місці вчинення ДТП, була неодноразовою, однак відмова ОСОБА_1 була недвозначною. Також у працівників поліції були обгрунтовані підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зважаючи на ознаки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вбачається, що ОСОБА_1 надав пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення ним ДТП та вживання перед цим алкоголю.

Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обгрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. Зазначення в тексті резолютивної частини оскарженої постанови іншого прізвища, поміж прізвища ОСОБА_1 , є очевидною опискою суду першої інстанції, яка повинна бути виправлена судом, який виносив постанову.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 в оскаржувані частині немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко