Справа № 721/36/23
Провадження № 3/721/62/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.01.2023 року ухилялася від виконання передбачених п.1 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 17.01.2023 року перебуваючи в громадському місці висловлювалася слова нецензурної лайки в адресу ОСОБА_3 , своїми діями скоїлаадміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП,але на момент вчинення правопорушення не досягнула 16-го віку з якого настає адміністративна відповідальність. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судовомузасіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що належним чином займається вихованням дочки. Пояснила, що 17.01.2023 року за її місцем проживання АДРЕСА_1 між нею та сусідом ОСОБА_3 виник конфлікт, останній її ображав слова нецензурної лайки, наніс декілька ударів у груди, порвав її одяг, кинув її в калюжу. В цей час дочка ОСОБА_4 вибігла з будинку, будучи переляканою та не розуміючи що відбувається, стала на захист матері. Чи висловлювалася дочка в адресу ОСОБА_3 словами нецензурної лайки, ОСОБА_1 не чула, оскільки сама перебувала в стані шоку. Також зазначила, що дочці ОСОБА_4 12 років. Просила закрити провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП відповідальність батьків, або осіб, які їх замінюють наступає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, тому обов`язковим є зазначення норми закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яку порушено суб`єктом обов`язків означеного вище правопорушення щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Між тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Вчинення даного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою провини, а саме, що особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 116524 від 18.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 17.01.2023 року ухилялася від виконання передбачених п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 17.01.2023 року перебуваючи в громадському місці висловлювалася слова нецензурної лайки в адресу ОСОБА_3 , своїми діями скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, але на момент вчинення правопорушення не досягла віку з якого настає адміністративна відповідальність. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4цього Кодексу.

Суб`єктом правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . Дочка Софія народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення малолітній ОСОБА_2 було всього дванадцять років, що суперечить фабулі ч. 3 ст. 184 КУпАП, за якою відповідальність настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП, зазначено тільки вулицю у населеному пункті без вказівки на номер будинку.

Також з огляду на фабулу протоколу, в діях малолітньої ОСОБА_4 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак з матеріалів справи не вбачається, що місце скоєння правопорушення являється громадським, як того вимагає ст. 173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що малолітня ОСОБА_2 ображала ОСОБА_3 , при тому, що такий у графі потерпілі особи не зазначений, однак із протоколу прийняття заяви останнього про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.01.2023 року вбачається, що саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , ображала його словами нецензурної лайки.

Таким чином будь яких доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, а наявні докази є суперечливими, неналежними та спростовують обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 184, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО