ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

представника Миколаївської

митниці ДФС України Квасниці Ю. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Миколаївської митниці ДФС Квасниці Ю. А.

на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина-нерезидента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ),

- провадження в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу серії №0012/50400/23 від 22.03.2023, цього ж дня о 13:30 год. на стаціонарному блокпосту було зупинено транспортний засіб особистого користування «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформації ПІК «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб особистого користування «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 11.01.2018 в зоні діяльності м/п «Угринів», Львівської митниці ДФС, під керуванням громадянина-нерезидента ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , в митному режимі «тимчасового ввезення», строком до 1 року та підлягав вивезенню за межі митної території України в строк до 11.01.2019 включно. Таким чином громадянин-нерезидент ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) перевищив строк тимчасового ввезення товару на митну територію України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Закриваючи провадження у справі про порушення митних правил, суд першої інстанції зазначив, що Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 внесено зміни до ст. 481 МК України. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Однак, Законом України № 2725-VIII від 16.05.2019 строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22.08.2019.

Беручи до уваги те, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 11.01.2018 тимчасово ввіз на митну територію України, в зоні діяльності м/п «Угринів», Львівської митниці ДФС, транспортний засіб особистого користування «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , у термін до одного року і після сплину річного терміну в термін більше ніж десять діб не вивіз вказаний транспортний засіб за межі митної території України, його дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України в редакції, яка була чинна на час ввезення транспортного засобу та виникнення обов`язків із його вивезення, тому підстав для кваліфікації його дій за ч. 6 ст. 481 МК України митний орган не мав.

За такого, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

В апеляційній скарзі представник Миколаївської митниці ДФС Квасниця Ю. А. просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути громадянина нерезидента ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 6 ст. 481 МК України, із застосуванням до нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу особистого користування легкового автомобіля марки "OPEL CORSA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Щодо кваліфікації порушення митних правил, апелянт зазначив, що відповідно до об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, воно відноситься до категорії триваючих правопорушень, тобто характеризується безперервною бездіяльністю особи, яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування.

Вказав, що вказане правопорушення розпочинається з бездіяльності особи щодо не вивезення транспортного засобу у визначений ч. 1 ст. 380 МК України строк, а потім здійснюється вказаною особою безперервно шляхом невиконання обов`язку щодо вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу. При цьому, правопорушення припиняться шляхом його виявлення митними органами, які уповноважені на складання протоколів про порушення митних правил.

Зазначив, що безперервна бездіяльність ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) щодо не вивезення у визначений ч. 1 ст. 380 МК України строк транспортного засобу не була припинена останнім, та продовжила існувати у період часу як до, так і після викладення ч. 6 ст. 481 МК України в редакції Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII, тобто носила триваючий характер.

Вказав, що незважаючи на прийняття та набрання чинності законом, який диференціював порушення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України і посилював відповідальність в залежності від перевищення строку тимчасового ввезення (Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII), ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) до часу виявлення правопорушення 22.03.2023, тобто складання протоколу про порушення митних правил №0012/50400/23, своє зобов`язання вивезти зазначений транспортний засіб за межі митної території України так і не виконав, а оскільки до моменту виявлення правопорушення пройшло більше 30 діб, то вчинена ним протиправна бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України (в редакції Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII).

На думку апелянта, вчинене ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому дії останнього повинні кваліфікуватися за ч. 6 ст. 481 МК України, саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення 22.03.2023, триваючого за часом правопорушення.

Зазначив, що на час вчинення ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) триваючого правопорушення, діяла фабула ч. 6 ст. 481 МК України в редакції Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII, а судом першої інстанції помилково зроблений висновок відносно того, що застосування цієї норми права, порушує закріплений у ст. 58 Конституції України принцип зворотньої дії закону в часі, так як вказана норма Митного кодексу розповсюджується на діяння, скоєне і виявлене після набрання нею чинності (пряма дія закону в часі).

Щодо порушень судом норм процесуального права, апелянт зазначив, що суд, посилаючись на вимоги ст. 526 МК України, правомірно прийняв рішення про розгляд справи за відсутністю особи, яка притягається до відповідальності. Однак, у постанові не має жодного посилання на те, чому вказана справа розглянута без участі представника Миколаївської митниці. Суд жодним чином не повідомив Миколаївську митницю про дату та час розгляду справи №490/4481/23.

Зазначив, що 19.07.2023 справа №490/4481/23 була розглянута без участі представника Миколаївської митниці, що позбавило митницю її законного права підтримувати позицію митного органу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ).

Також вказав, що суд безпідставно вирішив, що дія чинної редакції ст. 522 МК України, не розповсюджується на правовідносини з приводу розгляду саме судом складеного митницею протоколу про порушення митних правил №0012/50400/23.

На думку апелянта, судом першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права; допущена необ`єктивність при розгляді цієї справи; до участі в розгляді справи не було допущено представника Миколаївської митниці, що є підставами для скасування постанови.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника Миколаївської митниці ДФС Квасниці Ю. А. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Розглядаючи протокол про порушення митних правил №0012/50400/23 від 22.03.2023 і ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що положення ч. 6 ст. 481 МК не мають зворотної дії в часі, та беручи до уваги те, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 11.01.2018 тимчасово ввіз на митну територію України, в зоні діяльності м/п «Угринів», Львівської митниці ДФС, транспортний засіб особистого користування «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , у термін до одного року і після сплину річного терміну в термін більше ніж десять діб не вивіз вказаний транспортний засіб за межі митної території України, його дії, за висновками суду першої інстанції, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України в редакції, яка була чинна на час ввезення транспортного засобу та виникнення обов`язків із його вивезення, тому підстав для кваліфікації його дій за ч. 6 ст. 481 МК України митний орган не мав.

Однак, такі висновки судді суду першої інстанції є необґрунтованими та не відповідають як фактичним обставинам справи, так і нормам МК щодо ввезення транспортного засобу на митну територію України, а доводи апеляційної скарги представника митниці щодо наявності у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, відповідальність за перевищення встановленого строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування на митну територію України, передбачена ст. 481 МК.

З моменту набрання чинності зміст ст. 481 МК (в редакції закону від 13.03.2012) становив три частини, кожна з яких визначала окремий склад порушення митних правил, зокрема частиною третьою встановлювалась відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 10 діб.

Але 22.08.2019 набрали чинності зміни до МК (ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018) щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України, та ст. 481 МК викладена в новій редакції, частиною шостою якої передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Фактично ст. 481 МК з 13.03.2012 і до 21.08.2019 включно мала одну редакцію Закону, а з 22.08.2019 іншу, яка і є чинною по теперішній час.

Як убачається з матеріалів справи 22.03.2023 о 13:30 год. на стаціонарному блокпосту було зупинено транспортний засіб особистого користування «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформації ПІК «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб особистого користування «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 11.01.2018 в зоні діяльності м/п «Угринів», Львівської митниці ДФС, під керуванням громадянина-нерезидента ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , в митному режимі «тимчасового ввезення», строком до 1 року та підлягав вивезенню за межі митної території України в строк до 11.01.2019 включно.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил, №0012/50400/23 від 22.03.2023, згідно якого ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 11.01.2018 ввіз у режимі транзит на митну територію України т/з Ford Transit н.з. НОМЕР_3 ; витягом з АСМО «Інспектор» щодо перетину митного кордону України; поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких ним у червні 2022 року був придбаний автомобіль марки «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_4 за 800 доларів США та іншими матеріалами справи.

Відповідно ч. 1 ст. 495 МК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді тощо.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Висновки судді суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутній склад порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК, з підстав того, що встановлений ч. 1 ст. 380 МК строк повинен рахуватися з моменту введення в дію ч. 6 ст. 481 МК, є необґрунтованими та суперечать вимогам закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до ч. 6 ст. 380 МК, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог МК України, або поміщені в митні режими відмова на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, відповідно до вищенаведених правових норм, на громадян нерезидентів, які тимчасово ввезли на митну територію України наземні транспортні засоби особистого користування, покладається обов`язок вивезти зазначені транспортні засоби у строк до одного року з моменту їх тимчасового ввезення.

Відповідно до об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, воно відноситься до категорії триваючих правопорушень, тобто характеризується безперервною бездіяльністю особи, яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування, тобто не виконання цією особою обов`язку вивезти за межі митної території України транспортний засіб особистого користування у визначений ч. 1 ст. 380 МК України строк.

Вказане правопорушення розпочинається з бездіяльності особи щодо не вивезення транспортного засобу у визначений ч. 1 ст. 380 МК України строк, а потім здійснюється вказаною особою безперервно шляхом невиконання обов`язку щодо вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу. При цьому, правопорушення припиняється шляхом його виявлення митними органами, які уповноважені на складання протоколів про порушення митних правил.

Поняття триваючого правопорушення надано у листі Міністерства юстиції України від 17.07.2007 №22-14-493, відповідно до якого триваючими визнаються правопорушення, які, розпочались з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Таким чином, безперервна бездіяльність ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) щодо не вивезення у визначений ч. 1 ст. 380 МК України строк транспортного засобу не була припинена останнім, та продовжила існувати у період часу як до, так і після викладення ч. 6 ст. 481 МК України в редакції Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII, тобто носила триваючий характер.

Незважаючи на прийняття та набрання чинності законом, який диференціював порушення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України і посилював відповідальність в залежності від перевищення строку тимчасового ввезення (Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII), ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) до часу виявлення правопорушення 22.03.2023, тобто складання протоколу про порушення митних правил №0012/50400/23, своє зобов`язання вивезти зазначений транспортний засіб за межі митної території України так і не виконав, а оскільки до моменту виявлення правопорушення пройшло більше 30 діб, то вчинена ним протиправна бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України (в редакції Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII).

Отже, вчинене ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому дії останнього повинні кваліфікуватися за ч. 6 ст. 481 МК України, саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення 22.03.2023, триваючого за часом правопорушення, а не на час його вчинення, як про це вказав суд першої інстанції.

Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості, факт вчинення ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК, за обставин, викладених в протоколі від №0012/50400/23 від 22.03.2023, знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки останній перевищив встановлений у ст. 380 МК річний строк доставки транспортного засобу особистого користування більш ніж на 30 діб.

Тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення судді суду першої інстанції через неправильне застосування норми матеріального права та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК, з накладенням на нього стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.

Тому апеляційна скарга представника митниці підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Миколаївської митниці ДФС Квасниці Ю. А. задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу особистого користування легкового автомобіля марки "OPEL CORSA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова