Постанова

Іменем України

23 березня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/1111/22

провадження № 3/578/60/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. розглянув у судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянство: УКРАЇНИ; місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

та установив:

У грудні 2022 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 490348 від 2012.2022 стосовно гр. ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/.

На засідання суду ОСОБА_2 не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином / смс повідомлення/, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, Акт огляду на стан сп`яніння; Результат тестування на алкоголь Drager Alcotest 6820 № 651 від 20.12.2022; Направлення на огляд в заклад охорони здоров`я; DVD-R диск з відеофіксацією правопорушення, Постанову поліцейського уповноваженого підрозділу поліції серія БАД № 652228 від 20.12.2022, Розписку про відсторонення особи від керування транспортним засобом, СВІДОЦТВО про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки /ас 1-10/, суд доходить такого висновку.

Згідно з частиною другою статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11. 2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім наведеної Інструкції № 1452/735, питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; Законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною першою статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог чч. 2, 3 статті 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до чч.5 та 6 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п.5 розділу 11 Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виконанням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується у точності встановлених на пристрої дати та часу.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій процедури при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 20.12.2022 о 18:00 год. на вулиці СУМСЬКІЙ в селі Миропілля Сумського району Сумської області, в порушення вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем ВАЗ 21061 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія здійснений з застосуванням приладу Драгер 6820, тест № 651. Результат огляду 0.42 %. Від керування транспортним засобом його було відсторонено.

Огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Аналіз указаних джерел доказів дає підстави суду стверджувати те, що поліцейський провів огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до норм національного законодавства.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0633 083 22 чинне до 05.07.2023 та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820, за допомогою якого проводився 20.12.2022 огляд ОСОБА_2 , відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 «Інструкція. Метрологія. Газоаналізатори. Alcotest. Методика повірки».

Фактичні обставини справи, які встановлюються із матеріалів справи, співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490348 від 20.12.2022.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_2 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною першою статті 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковані вірно.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_2 не отримував.

При накладенні виду стягнення суд враховує Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 652228 від 20.12.2022, складену інспектором СРПП ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП, за змістом якої ОСОБА_2 визнаний винним у правопорушенні за частиною другою статті 126 КУпАП і до нього як до особи, яка не має права керування транспортним засобом, застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

Таким чином, ОСОБА_2 не являється водієм транспортного засобу, а відноситься до інших осіб, які керують транспортним засобом.

Враховуючи встановлені обставини цієї справи, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_2 як іншу особу, що керувала транспортним засобом, адміністративному стягненню у виді штрафу у межах санкції обвинувачення. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність суддя у справі не вбачає.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_2 з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.

Крім того, з ОСОБА_2 відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн. Підстави для його звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в суді відсутні.

Керуючись статтями 33, 40-1, 252, 268, 283 285, 289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і піддати його за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР