Провадження № 33/824/829/2023 Доповідач у ІІ інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 01 листопада 2022 року о 12 год. 40 хв. по просп. Л.Курбаса, 15 в м. Києві керував транспортним засобом «Шкода» н/з НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що при проведенні його огляду на стан сп`яніння в порушення вимог ст. 266 КУпАП не були присутні свідки, висновок щодо результатів медичного огляду заповнений 15.10.2022, що унеможливлювало складення протоколу 09.10.2022 на підставі вказаного висновку, матеріали справи не містять направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, також його не було відсторонено від керування транспортним засобом та автомобіль не був затриманий. Крім того вказує, що його було визнано винуватим також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, втім 09.10.2022 будь-якої ДТП за його участю не було.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції він присутній не був, копія постанови протягом трьох днів йому направлена не була та про наявність вказаної постанови він дізнався 03.01.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Перевіривши причини пропуску строку на оскарження, вважаю за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №374027від 09 жовтня 2022 року (а.с.1), у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005851 від 15.10.2022, згідно якого ОСОБА_1 09.10.2022 перебував у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори (амфетамін) (а.с.2), відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції (а.с.3).

Доводи апелянта про те, що при проведенні його огляду на стан сп`яніння в порушення вимог ст. 266 КУпАП не були присутні свідки є необґрунтованими з огляду на те, що у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП огляд проводиться у присутності двох свідків у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. Оскільки працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння було застосовано технічні засоби відеозапису, виходячи із змісту вищевказаної норми присутність двох свідків при такому огляді не є обов`язковою.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що висновок щодо результатів медичного огляду заповнений 15.10.2022, що унеможливлювало складення протоколу 09.10.2022 на підставі вказаного висновку, оскільки останній був оглянутий 09.10.2022, та висновок складено 15.10.2022 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному о 13 год. 50 хв. 09.10.2022.

Твердження ОСОБА_1 про не відсторонення його від керування транспортним засобом жодним чином не спростовують його вини у порушенні ним приписів п.2.9 (а) ПДР України, а лише свідчить про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння встановлено та зазначено у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005851, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість будь-яких доказів на спростовування своєї вини ОСОБА_1 ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.

Разом з тим, є слушними доводи апелянта про те, що його було безпідставно визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, перевіркою матеріалів справи було встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому судом першої інстанції було помилково зазначено в резолютивній частині постанови про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підлягає виключенню апеляційним судом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року посилання на визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига