Провадження №: 3/752/388/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 вересня 2022 року близько 20:00 керувала транспортним засобом «Smart Micro», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на вул. Ак. Заболотного, 9, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Особа викликалася шляхом надсилання повістки за адресою місця проживання, проте кореспонденцію не отримує.

Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Голосіївського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини Гончарова Т.В. мала у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 , однак остання в судове засідання не з`явилася та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за її відсутності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бродовський Є.О. просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом о 20:30, як це зазначено в протоколі про адміністратвине правопорушення. Відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань ДТП, відбулася о 19:20, після чого ОСОБА_1 залишалася на місці події, а тому не могла керувати о 20:30. Зазначив, що відеозапис з нагрудної камери є неповним та не розкриває суті правопорушення, у матеріалах справи відсутні дані про свідків, присутніх під час проведення огляду, ОСОБА_1 не роз`яснено її прав та обов`язків.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №375564 від 10 вересня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, результати тесту приладу «Drager», проведеного поліцейськими на місці, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1.81 проміле; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду, а також відеозапис з нагрудної камери працівника поліції на підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд вважає їх достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За результатами перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 після виявлення у неї поліцейським ознак алкогольного сп`яніння пройшла огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу драгер «Drager», в результаті чого якого встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. При цьому під час проведення огляду ОСОБА_1 не заперечувала , що кервала транспортним засобом та здійснила наїзд на пішохода.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалаів справи, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 фіксувався за допомогою спеціального технічного засобу - нагрудної камери співробітника поліції, тому присутність двох свідків під час проведення огляду. І хоча наявний в матеріалах справи відеозапис не відображає обставин керування та зупинки транспортоного засобу, проте на ньому зафіксовано основні події, що мають значення для правильного встановлення обставин справи, а тому підстав вважати відеозапис недопустимим доказом суд не вбачає.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав під час складання протоколу, а також що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час не співпадає з часом вказаним у Єдиному реєстрі досудових розслідувань щодо часу вчинення кримінального провопорушення, пов`язаного з наїздом на пішохода, не спростовують наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Право ОСОБА_1 на захист було належним чином реалізоване під час судового розгляду, де її інтереси представляв захисник.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман