Справа № 369/1179/23
Провадження № 3/369/1232/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.04.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Каплі А. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 100104, 04 січня 2023 року о 23:15 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21013», днз НОМЕР_1 , по вул. Білогородська, 134 в м. Боярка Фастівського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, невиразна мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Від керування транспортним засобом був відсторонений, шляхом вилучення транспортного засобу «ВАЗ 21013», днз НОМЕР_1 , на штраф майданчик в с. Борисів Фастівського (Васильківського) району Київської області.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судові засідання призначені на 06 лютого, 27 лютого, 14 березня та 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, був повідомлений у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило.

Поряд з цим, захисник Капля А. С. вважала за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутності її довірителя, оскільки саме вона буде здійснювати захист інтересів ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

У судовому засіданні захисник Капля А. С. звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо її довірителя на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане клопотання мотивувала тим, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачену вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735. А саме, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 100104 від 04 січня 2023 року було складено не у присутності водія ОСОБА_1 , а вручено його останньому лише на наступний день. При цьому, 04 січня 2023 року у ОСОБА_1 виник конфлікт зі службовими особами територіальної оборони м. Боярка, а саме її довіритель пізно повертався з роботи та не встиг доїхати додому до комендантської години. Під час спілкування на блокпосту зі службовими особами її довіритель погодився пройти огляд на стан сп`яніння та неодноразового його проходив, однак пристрій не показав жодного результату, чому працівники поліції склали на її довірителя протокол за порушення вимог п. 2.5 ПДР України не розуміє, у підтвердження цих обставин надала до суду відеозапис з нагрудної камери патрульних. Стверджувала, що під час огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 жодних свідків не було, тому вважає, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недопустимими доказами у справі, оскільки у їх неупередженості при наданні своїх пояснень існують сумніви. Більше того, працівниками поліції не долучено до матеріалів справи відеозапис відзнятий на нагрудну камеру патрульних при несенні ними служби та безпосередньо спілкуванні з водієм ОСОБА_1 . Крім того, у матеріалах справи відсутнє письмове направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння та підтверджуючі докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. У своїй сукупності ці обставини свідчать про грубе порушення працівникам поліції процедури огляду водіїв на стан сп`яніння. Більше того, вручена ОСОБА_1 копія протоколу про адміністративне правопорушення не містить частини статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , а наявний у матеріалах справи протокол містить кваліфікацію дій ОСОБА_1 за частиною 1 цієї статті, що свідчить про внесення змін до протоколу після підписання його особою, відносно якої він складений, що не відповідає вимогам п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376. У зв`язку з чим, захисник Капля А. С. просила суд викликати у судове засідання та допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і в подальшому задовольнити її клопотання та закрити провадження у справі щодо її довірителя.

Клопотання захисника Каплі А. С. про виклик та допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом задоволено у повному обсязі та здійснено відповідні виклики.

Однак, у судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово не з`явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.

Тому, судом прийнято рішення про розгляд справи за наявними у суду матеріалами.

Захисник Капля А. С. з цього приводу не висловила жодних заперечень та просила суд задовольнити її клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши доводи захисника Каплі А. С., дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вивчивши клопотання захисника, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 100104 від 04 січня 2023 року долучено лише письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також DVD диск.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Під час дослідження DVD диску, судом встановлено, що на ньому відсутня будь-яка інформація.

Разом з тим, захисник Капля А. С. у судовому засіданні надала до суду відеозапис відзнятий на нагрудну камеру патрульних працівників поліції, який їй був наданий на її адвокатський запит. З цього відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння та неодноразово його проходив за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager», однак цей пристрій не показав жодного результату. При цьому з даного відеозапису не вбачається, що водію пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та відмови водія від такого огляду.

Таким чином, обставини подій, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 100104 від 04 січня 2023 року та письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , містять суперечності з інформацією, що містяться на відеозаписі відзнятому на нагрудну камеру патрульних працівників поліції при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , наданого до суду захисником, оскільки водій погодився пройти такий огляд та неодноразово намагався його пройти.

Більше того, у матеріалах справи відсутнє письмове направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а саме письмове зобов`язання іншої особи про отримання транспортного засобу на зберігання або акт тимчасового вилучення транспортного засобу, наявність яких, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, є обов`язковою.

Крім того, з огляду на пояснення захисника Каплі А. С., надані у судовому засіданні щодо виникнення конфлікту у водія ОСОБА_1 зі службовими особами ДФТГ м. Боярка, якими є зазначені у протоколі свідки, в поєднанні з дослідженим у судовому засіданні відеозаписом та неявкою у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для надання свої пояснень про обставини події, яка мала місце того дня, дають підстави суду, погодитися з твердженнями захисника та визнати письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недопустимими доказами у справі.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать про грубе порушення працівниками поліції вимог до процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачених ст. 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

Більше того, судом під час дослідження протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 100104 від 04 січня 2023 року та його копії, наданої у судовому засіданні стороною захисту, встановлено, що після підписання протоколу особою, відносно якої його складено, працівниками поліції у порушення вимог п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, внесли до вищевказаного протоколу зміни, а саме внесено частину ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , що є грубим порушенням вимог вищевказаної Інструкції.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

Таким чином, вислухавши пояснення захисника Каплі А. С., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Каплі А. С. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 , підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 100104 від 04 січня 2023 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак