КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/670/23Головуючий у І інстанції: Бузунко О.А.
Провадження №33/824/2150/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Новікової В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП (вчиненого 06 грудня 2022 року), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.; провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП (вчиненого 07 липня 2022 та 08 липня 2022 року), закрито у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Новікова В.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати через допущені порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки працівник податкової служби, який його склав, обмежився лише наведенням у фабулі диспозиції частини 1 статті 155-1 КУпАП. Крім цього, у зазначеному протоколі не повно та не конкретно викладено суть вчиненого адміністративного правопорушення.

Як стверджує апелянт, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. При цьому, наявність в матеріалах справи фіскального чеку не може бути доказом того, що такий чек було видано в результаті купівлі товару.

Крім цього, за доводами апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складений поза межами визначеного законом строку, оскільки перевірку було проведено 06.12.2022 року, проте сам протокол складено лише 27.12.2022 року. При цьому ОСОБА_1 не було повідомлено про результати проведеної перевірки та складання відносно нього протоколу, що позбавило його можливості надати пояснення та заперечення.

Також захисник вважає, що доданий до протоколу акт перевірки не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки при проведенні перевірки та складанні акту за її результатами ОСОБА_1 присутній не був, з актом не ознайомлений.

За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Одночасно в поданій апеляційній скарзі захисник Новікова В.О. порушує клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що 13.03.2023 року вона, у визначений законом строк на апеляційне оскарження, звернулась із апеляційною скаргою. Постановою Київського апеляційного суду від 20.03.2023 року її апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку із тим, що захисником до апеляційної скарги не долучено договір про надання правової допомоги. Дізнавшись про прийняте судом апеляційної інстанції рішення, захисник 24.03.2023 року повторно подала апеляційну скаргу, долучивши договір про надання правової допомоги.

З урахуванням викладеного, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та прийняти її апеляційну скаргу до розгляду.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи. З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника Новікової В.О. та поновлює їй строк на апеляційне оскарження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, про поважність причин неявки до суду не повідомив. В той же час захисник Новікова В.В. вважала за можливе проводити розгляд поданої апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Новікової В.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За встановлених судом обставин ОСОБА_1 порушив порядок проведення розрахунків, а саме в порушення пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, із змінами та доповненнями проведення розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій (РРО) без видачі відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, в порушення пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, із змінами та доповненнями.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2022 року №22846; копією акта перевірки №004495 від 08 грудня 2022 року, підписаний особою, яка здійснювала розрахункові операції, без зауважень; копії фіскального чеку від 06 грудня 2022 року.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Положеннями статті 155-1 КУпАП передбачена відповідальність осіб, які здійснюють розрахункові операції та посадових осіб за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.

Згідно пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, в тому числі, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Форма та зміст фіскального касового чека на товари (послуги) та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, встановлені Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13.

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 розд. I Положення).

Обов`язкові реквізити фіскального чека визначені п.2 розд. II вказаного Положення. При цьому у фіскальному чеку зазначаються обов`язкові реквізити, зокрема: назва та адреса господарської одиниці; назва та кількість товару, який реалізується; вартість проданого товару; код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством); ставки та суми акцизного податку.

Крім того, для суб`єктів господарювання роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку, фіскальний чек повинен містити окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. За потреби дозволяється використовувати скорочення.

Відповідно до підп. 14.1.4 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Згідно підп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

Для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, реалізованих відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка акцизного податку становить 5 відсотків /підп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України/.

Таким чином, при реалізації суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (зокрема, продаж алкогольних напоїв на розлив у ресторані) сплачується акцизний податок (5%), який включається до ціни таких товарів, та, відповідно, повинен бути відображений в фіскальному чеку. У випадку не відображення такої інформації у фіскальному чеку такий чек не приймається як розрахунковий документ з огляду на п. 3 розд. I Положення. Відповідно, в такому випадку мова іде про реалізація товару без видачі відповідного розрахункового документа.

Як вбачається із акту фактичної перевірки № 004495 від 08 грудня 2022 року, 06 грудня 2023 року перед була проведена контрольна розрахункова операція з купівлі підакцизного товару - горілка особлива Немірофф. У виданому фіскальному чеку відсутній розмір ставки акцизного податку та сума такого податку.

Крім цього, в копії фіскального чеку від 06 грудня 2022 року відображено код УКТЗЕД - , найменування товару - горілка особлива Немірофф 50 мл, сума 50,00 грн., Акциз Б 0,00%).

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, при реалізації суб`єктом господарювання - ТОВ «МАТАТО-ПАРК» роздрібної торгівлі підакцизних товарів (зокрема, продаж алкогольних напоїв (горілки) на розлив у ресторані) сплачується акцизний податок (5%), який включається до ціни таких товарів, та, відповідно, повинен бути відображений в фіскальному чеку. Оскільки така інформація не відображена у фіскальному чеку, такий чек не приймається як розрахунковий документ з огляду на п.3 розділу I Положення. Відповідно, реалізація товару відбулася без видачі відповідного розрахункового документа, що є порушенням п. п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч доводам захисника, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 , через відсутність його при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки дана особа не з`явилась на виклик до органів податкової служби та не надала відповідні пояснення з приводу виявлених порушень. Можливість реалізувати таке право в особи було як в суді першої, так і апеляційної інстанції, проте ОСОБА_1 до суду не з`являвся, будь-яких клопотань з цього приводу не подавав.

Відповідно до статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як встановлено судом першої інстанції, інші порушення, вчинення яких ставиться у провину ОСОБА_1 (проведення розрахунковий операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару), мали місце 07 липня 2022 року та 08 липня 2022 року.

З огляду на це суд прийшов до правильного висновку про необхідність закриття провадження по справі за фактом вчинення правопорушення 07 липня 2022 року та 08 липня 2022 року, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Новікової В.О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП (вчиненого 06 грудня 2022 року), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.; провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП (вчиненого 07 липня 2022 та 08 липня 2022 року), закрито у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Новікової В.О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз