Справа №484/1055/23
Провадження № 3/484/507/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 173-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Купіно Новосибірської обл., громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженої, яка має освіту середню технічну, працюючої медичною сестрою, військовозобов`язаної, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 до суду з Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 173-4 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 536390 від 09.02.2023 вбачається, що 21.12.2022 об 11:20 годині, 04.01.2023 о 15:10 годині, 14.01.2023 о 20:30 годині та 18.01.2023 о 08:26 годині малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 6-А класу Первомайського ліцею «Престиж», що розташований по вул. Київській, 76 в м. Первомайську Миколаївської обл., спільно з однокласниками, із застосуванням електронних комунікацій у чаті «Вайбер» та «Телеграм» каналах створила групи з метою систематичного приниження честі та гідності однокласниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила булінг, тобто дії психологічного насильства, в результаті чого завдано шкоди психологічному здоров`ю останньої.

Вказаний протокол складено відносно матері малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 визнала, що дійсно між її донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникали конфліктні ситуації, проте не вважає що мав місце булінг. Вказала, що про складні соціальні відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та з іншими однокласниками знали і батьки класу, і класний керівник. Врегулювання класним керівником конфліктів між однокласниками тривалих результатів не давало. Зазначила, що протягом тривалого часу між дітьми велися діалоги з використанням нецензурної лексики, де ОСОБА_3 сама виражалася у чатах у грубій формі на адресу однокласників, проте інспектором Корсун О.В. було виокремлено в конкретні епізоди словесну перепалку між деякими учнями класу, де ОСОБА_3 в той час приймала не найактивнішу участь у спілкуванні та зроблено підбірку матеріалів, з яких можна дійти висновку, що ніби то ОСОБА_3 є жертвою булінгу серед учнів класу. Крім того, вказала, що інспектором поліції у протоколі не вказано у чому саме полягала психологічна шкода ОСОБА_3 , оскільки згідно з Протоколом № 2 засідання комісії зі службового розслідування конфліктної ситуації, що доданий до протоколу про адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 відвідує школу та перебуває в нормальному емоційному стані. Вважає, що в діях її доньки ОСОБА_4 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 173-4 КУпАП. Просила провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення має бути забезпечене всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Частиною 4 статті 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 173-4 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене групою осіб або повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 173-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення інспектором Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Корсун О.В. не зазначено, у чому саме полягає об`єктивна сторона складу правопорушення, хоча ч.4 ст. 173-4 КУпАП є бланкетною і відсилає до ч.2 ст. 173-4 КУпАП, а та в свою чергу, відсилає до ч.1 ст. 173-4 КУпАП, диспозиція якої містить перелік декількох діянь, що окремо утворюють об`єктивну сторону вказаного правопорушення. Однак у протоколі не зазначено, яке саме з перелічених цією нормою діянь вчинила малолітня ОСОБА_4 .

Тобто, викладена у протоколі інспектором поліції Корсун О.В. суть адміністративного правопорушення не конкретна і не дає можливості визначити зміст обвинувачення відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 173-4 КУпАП.

Текст протоколу та більшість пояснень, записаних інспектором поліції Корсун О.В., є нечитаємими, тобто складені нерозбірливим почерком.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не зазначено потерпілу та свідків, у той час коли у графі «суть правопорушення» вказано, що діями ОСОБА_4 завдано шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_3 і що були свідки правопорушення.

Також, докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, надані інспектором поліції у копіях, проте не посвідчені належним чином та не зазначено, де знаходяться їх оригінали.

Як вбачається з Протоколу №2 засідання комісії із службового розслідування конфліктної ситуації (образи один одного у соціальних мережах) учнями 6-А класу від 25.01.2023 шкоди психологічному стану малолітньої ОСОБА_3 не було виявлено. Її емоційний стан в нормі, вона відвідує школу.

Отже, з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити зміст адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості з`ясувати та дослідити всі фактичні обставини справи, не виходячи за межі обвинувачення.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

Керуючись ст. ст. 33, п.1 ст. 247, 283, 284, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.173-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: