Справа № 346/546/23
Провадження № 3/346/591/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду, 06 лютого 2023 року надійшов протокол серії ААД № 190062 від 23 січня 2023 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 23 січня 2023 року о 21 годині 00 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці Кобринського, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`ягніння в закладі ЦРЛ водій відмовився. Чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 та його захисника Проворова Івана Валерійовича. Вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказував, що оскільки на відеозаписах не відображається дата і час запису події, неможливо стверджувати, що відео фіксація здійснювалася саме 23.01.2023 року. Інструкція № 1026 містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відео фіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відео фіксацію власними мобільними пристроями. Таким чином, відеофайли, записані на диску, наданому судом не можуть бути належними доказами у справі № 346/546/23. Крім того при ознайомленні з протоколом виявлено додатковий запис, а саме дописана частина статті КУпАП за якою було складено протокол. На примірнику протоколу, який був вручений 07.02.2023 року ОСОБА_1 , частина статті КУпАП, за якою був складений протокол відсутня. Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист. У зв`язку із чим, вважає що ОСОБА_1 , не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 130 КУпАП і щодо нього треба закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Названі положення узгоджуються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Визначальним, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діянні будь-якої людини є встановлення факту керування конкретною людиною конкретним транспортним засобом, оскільки будь-які особи, які не керували ним, навіть за наявності у них стану алкогольного сп`яніння не можуть бути суб`єктом цього правопорушення. І так само, не буде вважатись відмова таких осіб (тобто осіб, які не керували конкретним транспортним засобом) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вчинення такого діяння суб`єктами, які не керували транспортним засобом, не охоплюється складом правопорушення, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП України.

В силу положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, саме поліцейський який склав протокол повинен був зібрати і надати суду, у першу чергу докази того, що саме ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме 23 січня 2023 року о 21 годині 00 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці Кобринського, керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак « НОМЕР_2 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Але надані поліцейським докази у їх сукупності (а.с.1-9) не підтверджують такий факт.

Зокрема, протокол (а.с.1), як окремий доказ, передбачений частиною 1 статті 251 КУпАП, хоча і містить відомості про те, що саме ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував вказаним транспортним засобом 23 січня 2023 року о 21 годині 00 хвилин, але такі фактичні дані не підтверджуються іншими доказами, які повинні узгоджуватись із протоколом, оскільки сам по собі, за відсутності згоди із ним людини, протокол не може вважатись достовірним доказом керування людиною транспортним засобом у стані сп`яніння, позаяк він складається після настання події, і його зміст залежить виключно від волі поліцейського, який його складає. Думка суду могла би бути іншою, за наявності підпису ОСОБА_1 на протоколі без зауважень чи пояснень, чи навіть із поясненнями щодо згоди із відомостями протоколу, але він вказав, що тільки ознайомлений з протоколом, тож фактично - протокол складався тільки поліцейськими, і його зміст залежав тільки від їх волі. Тож цей доказ, сам по собі не є достовірним.

На відміну, від аудіо-відеозапису події, який формуються безпосередньо під час події, і його зміст не залежить ні від волі поліцейського, ні від людини, стосовно якої складено протокол. І поліцейський надав суду аудіовідеозапис (а.с.7).

Проте аудіовідеозапис, не містить дату і час їх здійснення, а також містять відомості про те, що ці записи ведуться поліцейським на невстановлений мобільний телефон (а.с.7).

Тому тут суд відзначає, що в силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А стаття 40 Закону України "Про Національну поліцію" серед дозволених для використання поліцейськими технічних засобів, не містить власних мобільних телефонів поліцейських.

Крім того, Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, яка містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, також не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними телефонами.

Отже, надані суду докази у вигляді аудіо-відео файлів суд не може прийняти як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки за своїм змістом він не є достовірним, а за способом його отримання - є недопустимим доказом, тобто таким, відомості з якого суд не має права використати, в принципі.

Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не приймає і рапорти поліцейських (а.с.5,6), як доказ факту керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі транспортним засобом 23 січня 2023 року.

Як вже вказувалось судом вище, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, може бути виключно особа, яка керувала транспортним засобом, і вчинила одне з вказаних діянь.

Однак доказів того, що саме ОСОБА_1 23 січня 2023 року о 21 годині 00 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці Кобринського, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, і що саме він відмовився від проходження у встановленому порядку, огляду на стан сп`яніння, суду не надано.

Крім того до матеріал справи долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 190062 який наданий ОСОБА_1 (а.с. 25) і суд зазначає, що у протоколі який наданий суду дійсно є додатковий запис, внсений вже після того як ОСОБА_1 підписав його, а саме дописана частина статті за якою поліцйський кваліфікує його дії (а.с.1).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1376, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

У зв`язку із чим суд не може взяти вказаний протокол як доказ, оскільки в ньому міститься додатковий запис.

Отже, поліцейським не доведено вчинення ОСОБА_1 23 січня 2023 року діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 23 січня 2023 року о 21 годині 00 хвилин діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.