Справа №: 450/2906/22 Провадження №: 3/450/2302/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №234307, 04.09.2022 о 15 год. 35 хв. на автодорозі Західний обхід м.Львова 6 км + 400 м в с.Холодновідка Пустомитівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА RІО», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло і поведінка, яка не відповідає обстановці. Від огляду на визначення стан сп`яніння водій відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про закриття провадження у справі та розгляд такого у його відсутності. У клопотанні зазначив, що 04.09.2022 о 15.35 год. не перебував у стані наркотичного сп`яніння; просив працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки в автомобілі перебувала малолітня дитина, яку він не міг залишити без нагляду і тим самим порушити батьківські обов`язки. Захисник Лісного О.І., який приїхав на місце події, наполягав на тому, щоб вони проїхали в медичний заклад для проходження огляду, однак працівники поліції сказали, що вже пізно і вже складено протокол. При складанні протоколу він не мав можливості скористатися правовою допомогою, що є порушенням права на захист. Працівник поліції не роз`яснив йому наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбачені ст. 130 КУпАП, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а навпаки запевнив його, що відмова від проходження огляду є його правом, і обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, він зможе спростувати у суді. Крім того, зазначена у протоколі ознака тремтіння пальців рук є ознакою алкогольного сп`яніння. Його розмова була чіткою, зрозумілою, поведінка відповідала обстановці; крім того, яким чином було визначено, що його зіниці не реагують на світло не відомо. А також звертає увагу на те, що відеозапис не відображає повну хронологію подій, яка мала місце 04.09.2022, частини відеозапису між собою не пов`язані, що свідчить про недотримання вимог законодавства щодо фіксування правопорушення. Пояснення свідків виконані у формі друкованих бланків з зазначенням частин тексту, на відеозаписі видно, що вказані пояснення заповнені не свідками власноруч, а співробітниками патрульної поліції, свідки лише їх підписали. Працівники поліції долучили до матеріалів справи направлення, що він був доставлений до медичного закладу, що не відповідає дійсності. Дані факти свідчать про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а тому просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ цієї Інструкції).

Згідно п.2, п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, у відповідності до Інструкції поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що після того як ОСОБА_1 просив пройти огляд на стан сп`яніння на місці, оскільки в машині перебуває малолітня дитина, та він не може залишити сина без догляду, що б призвело до невиконання ним батьківських обов`язків, працівник поліції повідомив, що на останнього буде складено протокол за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки він відмовляється проїхати в медзаклад.

У протоколі ознакою наркотичного сп`яніння зазначено «тремтіння пальців рук». Однак дана фізіологічна властивість є ознакою алкогольного сп`яніння.

Крім того з відеозапису вбачається, що процедуру складення адміністративних матеріалів проведено з порушенням працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , оскільки він не мав можливості скористатися правовою допомогою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням права на захист (ст. 6 Конвенції). Після прибуття захисника, працівник поліції повідомив про те, що протокол уже складено, не зважаючи, що ОСОБА_1 заявляв про необхідність участі в процесі складення протоколу про адміністративного правопорушення його захисника. При цьому працівником поліції не було роз`яснено особі наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбачені ст. 130 КУпАП, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні тощо.

При цьому також повинні враховуватися вимоги п. 6 розділу 2, п. 2 розділу 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, де зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Як вбачається з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого до протоколу та матеріалів справи, такий складається із декількох фрагментів, а саме: відеозапис починається з моменту огляду особистих речей ОСОБА_1 поліцейським. Також, на даному відеозапису зафіксовано як поліцейський вказує про необхідність пройти освідування ОСОБА_1 , оскільки в нього виявлено ознаку наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук. В подальшому ОСОБА_1 наполягає на проходження огляду на місці його зупинки та інший фрагмент містить фіксацію складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення.

Також з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не були роз`яснені працівниками поліції його права, що є грубим порушенням прав останнього в тому числі і на захист, та є неприпустимим, як в розумінні національних норм, так і Європейської конвенції з прав людини.

Таким чином відеозапис не відображає повну хорологію подій, яка мала місце 04.09.2022, частини відеозаписів між собою не пов`язані, що свідчить про недотримання вимог законодавства щодо фіксування правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що надане відео з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції є неповним.

Крім того, в направленні, що міститься в матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_1 був доставлений працівником поліції до медичного закладу, що не відповідає відеозапису.

Зібрані та долучені до матеріалів справи докази та встановлені в судовому засіданні факти, свідчать про не доведення вини водія ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин, суд не вправі самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 33-35, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. А. Кукса