МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 473/620/23 Головуючий у місцевому судді Дробинський О.Е.
Провадження № 33/812/123/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лукіянчина Ігоря Петровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який

притягувався до адміністративної відповідальності постановою

Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30 грудня

2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП та постановою Вознесенського РУП

ГУНП в Миколаївській області від 07 лютого 2023 року за ч.1 ст.121-

3, ч.1 ст.126, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року встановлено, що 07 лютого 2023 року об 11 годині 23 хв. в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Одеській ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «ГАЗ-32213», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який мав технічні несправності, а саме не працювали передбачені конструкцією замки дверей, відсутній задній захисний пристрій, не маючи права керувати даним видом транспорту.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1А, 31.4.7 "г", 31.4.7 "е" ПДР України, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, а також повторно протягом року керування водієм транспортним засобом технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Вказаною постановою справу про адміністративне правопорушення № 473/620/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення № 473/621/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП, - об`єднано в одне провадження під загальним номером - № 473/620/23;

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та враховуючи ст. 36 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень в дохід держави, який підлягає сплаті не пізніше, як через 15 днів з дня отримання копії постанови, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Підставою для поновлення строку зазначає, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи, а оскаржувану постанову отримав 01 березня 2023 року, що підтверджується супровідним листом Вознесенського міськрайонного суду, в якому зазначено вихідний номер та дата 27.02.2023.

До судового засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Лукіянчина І.П. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи, викладені у клопотанні, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

З огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення, до суду надійшло дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме про притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 121 та ч.5 ст. 126 КУпАП.

Справи було призначено до розгляду на 24 лютого 2023 року.

В матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_1 від 07.02.2023р. про отримання судової повістки в електронній формі, за допомогою sms - повідомлення, відповідно до яких, він просив судову повістку в електронній формі за допомогою sms - повідомлення надсилати на мобільний номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 2,8).

В протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №104224 та серії ААД № 104225 під розпис ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд буде відбуватися у суді м. Вознесенська.

Відповідно до довідки про доставку sms, ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 доставлено sms - повідомлення про виклик до суду на 24 лютого 2023 року на 8:30 год.

Отже, ОСОБА_1 достеменно було відомо про те, що справи про притягнення його до адміністративної відповідальності перебувають на розгляді в Вознесенському міськрайоному суді Миколаївської області.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови суду від 24 лютого 2023 року та апеляційної скарги, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 24 лютого 2023 року під час розгляду справи та проголошення постанови суду.

Відповідно до супровідного листа Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 направлено 27 лютого 2023 року. Як зазначає апелянт в апеляційній скарзі копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 01 березня 2023 року.

З апеляційною скаргою захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності звернувся до суду тільки 09 березня 2022 року.

Як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник Лукіянчин І.П. в апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи, а постанову отримав 01 березня 2023 року.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить та не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно отримати постанову суду та подати апеляційну скаргу навіть після отримання її копії.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року також зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи судом та ухвалення постанови 24 лютого 2023 року, зміст прийнятого відносно нього рішення, а також зважаючи на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне та враховуючи викладені вище обставини, слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП 10-денного строку як з дати винесення постанови суду, так і з дати отримання її копії.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

При цьому апеляційний суд враховує, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 01 березня 2023 року, про що зазначено захисником в апеляційній скарзі, останнім днем звернення до суду з апеляційною скаргою з урахуванням вихідних днів було 06 березня 2023 року, тобто навіть з моменту отримання копії постанови він мав достатньо часу для підготовки апеляційної скарги та звернення до суду у встановлений законом строк.

Доводи захисника, викладені в заяві від 23.03.2023р., про те, що ОСОБА_1 взагалі не знав, що відносно нього розглядається справа в суді, спростовується, зокрема, тим, що в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №104224 та серії ААД № 104225 під розпис ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд буде відбуватися у суді м. Вознесенська.

Слід також зазначити, що заяви ОСОБА_1 від 07.02.2023р. про отримання судової повістки в електронній формі, за допомогою sms - повідомлення, в яких він просив судову повістку в електронній формі за допомогою sms - повідомлення надсилати на мобільний номер телефону НОМЕР_3 , підписані ним особисто, що свідчить про те, що ОСОБА_1 особисто обрав спосіб сповіщення його про час і місце розгляду справи. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що зазначений в заявах номер телефону не використовується ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Навпаки, телефонограма про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, також направлялася ОСОБА_1 на вказаний номер та була ним отримана 16 березня 2023р. о 16-19год.

Отже з урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах доводів, викладених в клопотанні про поновлення строку, яке міститься в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 288, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Лукіянчину Ігорю Петровичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та враховуючи ст. 36 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень в дохід держави, який підлягає сплаті не пізніше, як через 15 днів з дня отримання копії постанови, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова