Справа № 308/4281/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., з участю представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шпуганича В.П., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою в.о. заступника начальника Володимира КОЗЮБЕРДИ на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2023,
Постановою судді від 17.01.2023 провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.472 Митного кодексу України закрито на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».
ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та зазначив наявність в нього особистих речей у кількості 5 дорожніх сумок.
При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 окрім особистих речей, були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні товари іноземного виробництва, а саме: тканину нову різних кольорів, у рулонах, країна виробництва невизначена, країна походження невідома, в кількості 8 рулонів,загальною вагою 103 кг.
Вищезазначений товар був поміщений у 2 картонні коробки, що знаходились у багажному відсіку транспортного засобу. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.
Виявлений товар ОСОБА_1 не визнав своєю власністю і зазначив, що цей товар передала йому невідома особа в м. Ніцца і попросила його перевезти даний товар в м. Чернівці за винагороду.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.472 Митного кодексу України, а саме: не заявлення за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Постанову судді першої інстанції оспорив в.о. заступника начальника Володимир КОЗЮБЕРДА. В апеляційній скарзі та доповненні до неї просить постанову Ужгородського міськрайонного суду від 17.01.2023 скасувати та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що під час судового засідання місцевим судом вірно встановлено факт переміщення громадянином України ОСОБА_1 через митний кордон України товарів з порушенням митних правил.
Вказує, що суддя місцевого суду в постанові зазначив, що згідно змін до Митного кодексу України були внесені виключно в частині зазначення суб`єкта адміністративного правопорушення, однак згідно матеріалів справи та постанови суду правопорушення у вигляді недекларування товарів за встановленою формою має місце, а відтак недопустимим є закриття провадження у справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП.
На думку митниці, суд встановивши наявність протиправної дії ОСОБА_1 у вигляді недекларування товарів за встановленим порядком повинен був застосувати санкцію ч.2 ст.471 МК України, оскільки її покарання більш м`яке, ані ж було встановлено ст.472 МК України.
Звертає увагу на той факт, що суд першої інстанції своїм рішенням звільнив від відповідальності особу, яка порушила встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Митниця, відповідно до вимог п.8 ст.247 КУпАП, позбавлена можливості складання нового протоколу про ПМП за ознаками ч.2 ст.471 МК України.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є водієм ПП «AzurTrans», що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, ОСОБА_1 переміщував вилучений протоколом про ПМП товар під час виконання службових обов`язків, тобто не як громадянин України.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат Шпуганич В.П., вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 перевозив товари у комерційних цілях, використовував комерційний транспорт. Апеляційну скаргу вважає такою, що не підлягає задоволенню. Просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції, яке відбулось 24.02.2023 представник Закарпатської митниці Селеш О.Я. апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених у ній підстав. Захисник Шпуганич В.П. заперечив проти апеляційної скарги. Вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтовано, винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. В судове засідання в апеляційній інстанції, яке було призначене на 03.03.2023 не з`явився правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Шпуганич В.П., представник Закарпатської митниці, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать довідки про доставку смс повідомлення від 24.02.2023 та розписки від 24.02.2023. Від представника Закарпатської митниці Зубенка І.І. надійшла заява від 03.03.2023 про розгляд справи без його участі.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 245,252 КУпАП та ст.486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, ст.489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно з ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ст.472 Митного кодексу України на момент складення протоколу визначала склад адміністративного правопорушення як такий, що полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян за порушення митних правил» від 16.02.2022, що набрав чинності 16.06.2022, в абзац 1 частини 1 статті 472 МК України внесено зміни, згідно з якими вказано: «слова «Недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення» замінити словами «Недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення».
Згідно з ч.1 ст.3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
У частині 3 цієї статті визначено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто, їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Водночас, у редакцію ст.472 МК України внесені зміни стосовно суб`єктного складу правопорушення, яка набрала чинності 16.06.2022.
В новій редакції ст.472 МК України громадянин не є суб`єктом цього правопорушення. Відповідно до положень ч.2 ст.3 МК України та ч.2 ст.8 КУпАП чинна редакція ст.472 МК України має зворотну силу і суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо закриття провадження у справі.
Доводи представника митного органу про те, що місцевий суд повинен був застосувати ч.2 ст.471 МК України, апеляційний суд відхиляє.
На ОСОБА_1 не було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.471 МК України. Отже, підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею як у місцевого, так і апеляційного суду відсутні.
Окрім того, представник Закарпатської митниці в суді першої інстанції не заявляв клопотань про зміну кваліфікації.
Апеляційним судом встановлено, що митним органом правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 на час їх скоєння у редакції Закону України від 13 березня 2012 року № 4495- УI.
Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив наявні у справі докази, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, надав їм належну правову оцінку та, приймаючи рішення у справі відносно ОСОБА_1 дійшов правильного висновку про закриття провадження у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без зміни.
Також суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про повернення вилученого товару ОСОБА_1 або його представнику за дорученням.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження та визнаються безпідставними, задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України та ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Володимира КОЗЮБЕРДИ залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2023, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.472 МК України відносно ОСОБА_1 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є статочною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош