Справа № 145/1015/22
Провадження № 33/801/25/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

У постанові суду зазначено, що 29 серпня 2022 року, о 20-40 год., в смт. Сутиски, по вул. Дзержинського, водій ОСОБА_1 , керував мотоблоком «Мотор Січ» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» результат 0,27 %.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року за відсутністю в його діях складу правопорушення та закрити провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейські надали йому «Драгер» із вже встановленою одноразовою трубочкою, про що ОСОБА_1 наголошував поліцейським, проте вони ніяк не відреагували, також не провели контрольний замір повітря перед оглядом. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння не зазначені свідки, а направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння взагалі не було складене, хоча заперечував вживання алкогольних напоїв. Суд не звернув уваги на пояснення ОСОБА_1 , що він не вживає алкогольних напоїв, того дня пив лише медичний препарат «Афлубін» та домашній квас, через 10 хвилин після чого був зупинений працівниками поліції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243825, 29 серпня 2022 року о 20 год. 40 хв. в смт Сутиски по вул. Дзержинського водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «Мотор Січ» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» - результат 0,27 проміле. До протоколу додаються пояснення, диск (а. с. 3).

Відповідно до даних, зазначених у роздруківці пристрою «Драгер», огляд ОСОБА_1 проводився приладом «Alcotest 6810» 29 серпня 2022 року о 20 год. 50 хв., результат тесту 0,27 проміле (а. с. 5).

У своїх поясненнях від 29 серпня 2022 року ОСОБА_1 зазначив, що сьогодні він близько 20 год. 45 хв. у смт Сутиски по вул. Дзержинського був зупинений працівниками поліції за те, що рухався на мотоблоці «Мотор Січ» без задній габаритних ліхтарів. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат 0,27 проміле. Алкогольних напоїв він не вживав, випив лише квас домашнього виробництва та солодку воду (а. с. 6).

До матеріалів справи долучені 2 відеозаписи тривалістю 02 хв. 08 сек. та 34 сек., із яких вбачається як о 20 год. 47 хв. працівники поліції дають ОСОБА_1 «Драгер» з уже встановленим мундштуком для продування. З четвертого разу у ОСОБА_1 виходить продути прилад до відповідного звукового сигналу, результат 0,27 проміле. ОСОБА_1 повідомляє, що пив домашній квас і солодкі напої, вживати алкоголь йому не дозволяє підшлункова. Поліцейський запитує чи ОСОБА_1 вживає якісь ліки, на що той відповідає, що зараз хворіє і п`є «Афлубін». О 20 год. 52 хв. у своєму автомобілі поліцейський знову запитує чи ОСОБА_1 щось вживав, ОСОБА_1 повідомляє, що алкогольних напоїв не вживав, пив солодку воду і домашній квас живого бродіння. Поліцейський знову повідомляє результат «Драгеру» - 0,27 проміле та запитує чи буде він підписувати протокол та надавати пояснення, ОСОБА_1 погоджується.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі, не дав їм належної оцінки у сукупності.

Як визначено п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 8 Розділу ІІ Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначеними положеннями чітко передбачено, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди із результатами огляду на місці зупинки, на працівника поліції покладається обов`язок запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

Разом з тим, як видно із долучених до матеріалів справи відеозаписів та письмових пояснень ОСОБА_1 , судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_1 не погодився із результатом огляду, неодноразово зазначав, що алкогольних напоїв не вживав, відтак, працівники поліції зобов`язані були запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та скласти письмове направлення до медичного закладу.

Однак, зазначені вимоги поліцейськими дотримані не були, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог вищезазначеної Інструкції у цій частині є підставними.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Як слідує із Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Alcotest 6810» для кожного дослідження має використовуватися новий одноразовий мундштук, який повинен відкриватися та встановлюватися в алкотестер безпосередньо перед проведенням тестування. Проте, із відеозаписів, долучених до матеріалів справи, неможливо встановити чи були дотримані поліцейськими такі вимоги при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, адже відеозапис починається з моменту, коли поліцейський передає ОСОБА_1 «Драгер» із вже встановленим мундштуком, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу заслуговують на увагу.

П. 7 Розділу ІІ Інструкції визначено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Всупереч вимогам Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім цього, згідно із вимогами ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проте, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що як визначено п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, при цьому не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водночас статтею 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Однак, як уже зазначалося, відеофіксація події інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не є безперервною, до матеріалів справи долучено два відеозаписи тривалістю 02 хв. 08 сек. та 34 сек., які розпочинаються з моменту передачі ОСОБА_1 «Драгера» із вже встановленим мундштуком. При цьому поліцейськими не зафіксовано моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення виявлених у нього ознак сп`яніння, роз`яснення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, а також роз`яснення йому його права пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку із незгодою із результатами огляду на місці зупинки.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних й допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь.

Відтак, з огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 266, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета