П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Білопілля, Сумської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, місце роботи: молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - дозиметрист групи інспекторів прикордонної служби, відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У період часу з 09 год. 00 хв. 19.10.2023 до 11. год. 30 хв. 20.10.2023 старший солдат ОСОБА_1 , який входить до складу прикордонного наряду «Прикордонний патруль», що здійснює охорону державного кордону України, в умовах особливого періоду порушив правила несення прикордонної служби, а саме: під час несення служби прикордонного наряду «Прикордонний патруль» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 20.10.2023 року в період часу з 01 год. 30 хв. до 02 год. 00 хв. знаходився в місці тривалого несення служби на напрямку 348 прикордонного знаку «У», хоча, згідно з графіком несення служби мав знаходитися та патрулювати на напрямку 346 прикордонного знаку «У», чим порушив вимоги ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 5 ст. 23 «Правове становище особового складу ДПСУ, Закону України «Про державну прикордонну службу», п. 12 Глави 2. «Організація несення служби прикордонними нарядами», розділу 2. «Служба прикордонних нарядів України», затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року № 1261, що виразилось у неякісній охороні державного кордону та нездійсненні патрулювання визначеної ділянки державного кордону, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні за обставин, викладених у протоколі, визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012809 від 20.10.2023, рапортом першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) майора Українця В. від 20.10.2023, рапортом інспектора вищої категорії начальника 3 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), майстра сержанта ОСОБА_2 від 20.10.2023, графіком несення служби прикордонними нарядами в МТНС віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) в період з 19.10.2023 до 20.10.2023, затвердженого заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу лейтенантом ОСОБА_3 та

інспектором прикордонної служби - вищої категорії начальником групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстер сержантом ОСОБА_4 , собистими поясненнями ОСОБА_1 від 20.10.2023.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП, є щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя взяв до уваги вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також необхідність врахування при вирішенні питання про накладення стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 16.10.2008 в справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи щире каяття ОСОБА_1 на його намір в подальшому не вчиняти подібних правопорушень, відсутність суттєвої шкоди та настання негативних наслідків, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше, ступінь його вини, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суддя прийшов до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, суддя прийшов до переконання за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого ним діяння обмежившись усним зауваженням, чого, на переконання судді, буде достатньо для забезпечення виховного впливу на порушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 172-18, ст.ст. 22, 40-1, 251, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева