П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/359/23

Провадження № 3/936/218/2023

11 травня 2023 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюк С.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи, 26.03.2023 о 23:50 год. в смт. Воловець по вул. Карпатській Мукачівського району, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Octavia» без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Неповнолітній ОСОБА_1 у судовому засіданні при законному представнику свою вину заперечив.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 в суді пояснила, що під час перевірки документів у ОСОБА_1 , посадовою особою, а саме поліцейським не було запропоновано викликати батьків або представника, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою. Крім того, неповнолітньому ОСОБА_1 не повідомлено про права і можливість скористатись допомогою адвоката, чим порушив його права. Не зважаючи на це, посадовою особою складено протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що поліцейським грубим чином було порушено право неповнолітньої особи щодо можливості скористатись правом представника (батьків) та правом на отримання правової допомоги адвоката.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що на момент вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім.

Відповідно до ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Хоча у КУпАП і відсутнє визначення поняття "неповнолітні", але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років.

Своєрідність неповнолітніх як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП.

Однак, в порушення вимог ст. 270 КУпАП поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 , на час вчинення адміністративного правопорушення, перебував у неповнолітньому віці, не забезпечив участь його законного представника чи захисника, під час складання відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Відтак, докази по справі відносно неповнолітнього, здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст. 245, 270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому, є недопустимими.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності приходжу до висновку, що факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 38, 263, 278, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк С.С.