Справа № 130/1942/23
Провадження № 33/801/978/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Бурденюк С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - за ч. 1 ст.130 КУпАП,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів справи та обставин встановлених апеляційним судом - ОСОБА_1 15.07.2023 року о 22-05 год в с. Телилинці по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, хитка хода, нечітке мовлення. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку в медичному закладі відмовився. По даному факту був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 181458.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погодившись із рішенням суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 року та закриття провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що в оскаржуваній постанові вказано, що правопорушник ОСОБА_1 визнає вину, що не відповідає дійсності. Під час розгляду справи не було досліджено жодного доказу, а надані ним пояснення з приводу події не викладено та проігноровано.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча судом повідомлявся про час, день і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 -не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що 15.07.2023 року о 22-05 год в с. Телилинці по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, хитка хода, нечітке мовлення. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, оцінив наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Вину ОСОБА_1 підтверджують наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 181458 від 16.07.2023; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Вказане не спростовано ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в доводах апеляційної скарги.

Вище перелічені докази узгоджуються між собою в сукупності, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про невідповідність в оскаржуваній постанові його показань щодо визнання вини, то суд не бере ці твердження до уваги, оскільки зі змісту відео з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на питання працівника поліції не заперечує, що вживав алкогольні напої, крім того, його поведінка під час надання пояснень працівникам поліції дає підстави вважати, шо він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. А невизнання вини, а саме вживання алкогольних напоїв перед керуванням автомобілем суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

На переконання апеляційного суду, особи уповноважені на вчинення таких дій, діяли в межах посадових інструкцій та обов`язків, у відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження

Порушень норм матеріального права та вимог процесуального закону, які тягнуть за собою скасування чи зміну рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, при розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог стт.ст.245,251,252,278,280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 55 Конституції України ст. ст. 276, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Бурденюк