СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/37/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19.04.2022 року приблизно о 21 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не вибрав безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Крім того, цього ж дня ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10а ПДР.

Крім того, ОСОБА_1 19.04.2022 року приблизно о 21 год. 50 хв. в м. Києві на вул. Дев`ятого травня, керував автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно через необережність пошкодив припаркований автомобіль та повністю відшкодував завдану шкоду. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав та пояснив, що безпосередньо під час зіткнення з припаркованим автомобілем він вдарився головою, отямився вже на іншій вулиці, та не мав наміру залишати місце ДТП. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, вимоги поліцейських були незаконні, від проведення огляду в лікарні він не відмовлявся за умови, що під час дії комендатської години його доставлять до автомобіля після проведення огляду.

Адвокат Юрченко Ю.Б. в судовому засіданні посилався на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження виконання інспектором поліції вимог положень норм щодо виявлення (встановлення) ознак алкогольного сп`яніння, які передбачені п. 3 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції. На відеозапису з камери патрульного поліцейського не зафіксовано проведення працівником поліції, який складав направлення, огляду водія ОСОБА_1 на місці. Крім того, вказаний працівник поліції не висував вимогу ОСОБА_1 про проходження останнім огляду на стан сп`яніння. Така вимога, висунута іншими працівниками поліції, була незаконною, оскільки ознак сп`яніння у ОСОБА_1 встановлено не було. Крім того, на відеозапису не зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та останній такої відмови не висловлював. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, захисник Юрченко Ю.Б. заявив клопотання про допит в якості свідка співробітника поліції ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Юрченка Ю.Б., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, суддя критично ставиться до пояснень про невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінює їх як позицію захисту.

Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України, а доводи адвоката Юрченка Ю.Б. та правопорушника про те, що зазначені у протоколі та направленні на огляд водія дані не відповідають дійсним обставинам подій та матеріалам справи, суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери. Також, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання адвоката Юрченко Ю.Б. про про допит в якості свідка співробітника поліції ОСОБА_3 , оскільки захисник не зазначив, для з`ясування яких обставин належить допитати вказану особу. Крім того, в матеріалах справи наявні всі необхідні відомості для ухвалення об`єктивного та справедливого рішення.

Крім того, на відео повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та спочатку погодився пройти огляд в медичному закладі, а в подальшому о 22 год. 50 хв. та о 23 год. 24 хв. від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

На відеозапису зафіксовано, що у ОСОБА_1 нечітка мова, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та її дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 118800 від 19.04.2022 року, відео з нагрудної камери поліцейського.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Інші пояснення водія не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Крім того, суд вважає доведеним, те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 147133 від 19.04.2022 року, схемами місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, відеозаписом з реєстратора, з яких чітко вбачається механізм ДТП, характер та ступінь ушкоджень транспортних засобів.

Крім того, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме п.2.10а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

А положеннями ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 147134 від 19.04.2022 року, схемами місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, відеозаписом з реєстратора в частині наявності ушкоджень транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , що він не мав наміру залишити місце пригоди та поїхав з місця ДТП внаслідок отриманої під час ДТП травми, розцінює їх як позицію захисту. На відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано будь-яких видимих ушкоджень у ОСОБА_1 , останній не звертався за невідкладною медичною домогою безпосередньо після ДТП. Дані, зазначені в наданій суду довідці №1096 про звернення ОСОБА_1 21.04.2022 року до травмпункту КПП "Київська міська клінічна лікарня №6" із зазначеною датою травмування 19.04.2022 року та діагнозом "забій шийного від. хребта" не приймаються до уваги судом, оскільки у вказаній довідці не вказано обставини, за яких ОСОБА_1 отримав зазначені тілесні ушкодження. Дані вказаної довідки не підтверджують той факт, що зазначені тілесні ушкодження були отримані під час ДТП 19.04.2022 року. Крім того, вказана довідка виконана чорнилами різного кольору та на ній відсутній відтиск особистої печатки лікаря.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП були вчинені ОСОБА_1 19.04.2022 р., тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі в цій частині згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124,122-4, ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 грн. 80 коп.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: К.О. Васильєва