КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 369/3896/22 Головуючий у суді першої інстанції: Лисенко В.В.
Апеляційне провадження: 33/824/403/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Коцюрби О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мартинюк Яни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 17000 грн.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Мартинюк Я.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила постанову суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Також просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, оскільки станом на дату розгляду справи, перебував у Державній установі "Київський слідчий ізолятор".

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права та не в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи.

Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що працівниками поліції не дотримано вимоги "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" та "Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення", тому протокол про адміністративне правопорушення не є належними та допустимим доказом його вини у вчиненні вказаного порушення. Також вказує на відсутність відео з нагрудного реєстратора працівника патрульної поліції, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім цього звертає увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 не було відомо про складання відносно нього будь яких адміністративних матеріалів, оскільки 05.05.2022 року за адресою вказаною в протоколі він не перебував.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник Мартинюк Я.О. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, апеляційним судом у судове засідання викликалися працівники патрульної поліції, якими складався протокол про адміністративне правопорушення від 05.05.2022 року відносно ОСОБА_1 .

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції поліцейський СРПП ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області рядовий поліції Медвідь Д.Р. повідомив суду, що підписи зазначені в поясненнях свідків йому не належать. Водночас інспектор СРПП ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції Коцюк О.В. зазначив, що 05.05.22 року ним було складено протокол відносно ОСОБА_1 , оскільки вбачав у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також працівників поліції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи вказані обставини, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність апелянтом причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №077293 від 05.05.2022 року, ОСОБА_1 , 05.05.2022 року, близько 21 год. 50 хв. в Київській області, с. Мироцьке, по вул. Біохімічна, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.05.2022 року серії ААБ № 077293, поясненнями свідків та направленням.

Однак, погодитись із такими висновками суду першої інстанції не можливо з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п. 4 Порядку).

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків щодо відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення містить запис лише одного свідка, який є інспектором поліції, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а відсутність відеозапису в матеріалах справи унеможливлює доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також враховує пояснення, що надані під час судового засідання захисником ОСОБА_1 - адвокатом Мартинюк Я.О., з приводу адреси зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності в ньому підписів ОСОБА_1 .

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол, за відсутності інших об`єктивних доказів підтвердження наявності правопорушення, не може бути визнаний достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, що призвело до помилкового висновку щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Мартинюк Яни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року задовольнити.

Поновити адвокату Мартинюк Яні Олександрівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Мартинюк Яни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати. Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Коцюрба