Справа № 352/251/23
Провадження № 3/352/313/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 06.02.2023 в 18 год 26 хв на вул. Зелена в с. Побережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом Ford Transit Connect, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав, не заперечував проти накладення штрафу, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як він працює неофіційно водієм і це є для нього єдиним способом заробітку. Вказав, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться також даними, що містяться у протоколі серії ААД № 336817 від 06.02.2023 про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, письмових поясненнях, відеоматеріалі з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

При прийнятті рішення суддя враховує вказані особою, яка притягується до відповідальності, обставини та надані ним письмові докази. Зокрема, суддя враховує такі обставини: робота ОСОБА_1 , який працює неофіційно водієм, пов`язана з керуванням транспортним засобом, вказана робота є основним джерелом доходу його сім`ї; останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Також суддя враховує щире розкаяння винного як обставину, що пом`якшує адміністративну відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

З урахуванням викладеного суддя приходить до висновку про призначення правопорушнику адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ