Справа № 127/4394/23
Провадження № 3/127/1465/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №382800 від 11.02.2023 року, того ж дня о 23 год. 10 хв. в м. Вінниця, вул. Стельмаха, 21 керував транспортним засобом Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився на місці в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 та його захисника той день видався тяжким. Ввечері біля 23 год. по вул. Стельмаха в м. Вінниці ОСОБА_1 вчинив ДТП. Надворі була ожеледиця, автомобіль ОСОБА_1 занесло в бойлерну і одразу ж відкинуло на припаркований автомобіль Пежо. Щоб звільнити проїзд і для запобігання можливого повторного ДТП за участю іншого автомобіля, тому що на дорозі була ожеледиця, і розшукати в прилеглих будинках водія пошкодженого автомобіля Пежо, він був змушений з`їхати з місця ДТП, знайшов біля іншої багатоповерхівки вільне місце для паркування, поставив свій пошкоджений автомобіль на стоянку, заглушив двигун і в салоні автомобіля, перебуваючи у стресовому стані, наляканий такою неприємною подією випив більше половини пляшки коньяку. Згодом через 10-15 хвилин від моменту ДТП до його автомобіля підійшов незнайомий чоловік, наказав вийти з автомобіля і звинуватив у наїзді на припаркований автомобіль БМВ, як згодом з`ясувалось автомобіль Пежо, та в тому що ОСОБА_1 п`яний і викликав поліцію. На що ОСОБА_1 відповів, що зникати з місця ДТП не було наміру, свій автомобіль припаркував в іншому дворі, щоб звільнити вузький проїзд між бойлерною та пошкодженим автомобілем Пежо, уникати відповідальності не збирається, а хоче знайти власника автомобіля Пежо для відшкодування заподіяних йому збитків внаслідок пошкодження автомобіля. Вважає неприйнятними пояснення пішохода ОСОБА_2 , який біжучи міг догнати автомобіль, який «тікав з місця пригоди».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

В протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинення ДТП і залишення місця ДТП в один і той же час 11.02.2023 р. о 23 год. 10 хв. в Вінниця, вул. Стельмаха, 21.

Судом встановлено, що екіпаж патрульної поліції прибув за викликом очевидця пішохода ОСОБА_2 після того як ОСОБА_1 припаркував свій пошкоджений автомобіль Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в дворі іншого будинку. Яку відстань до двору, де знаходився пошкоджений автомобіль Пежо, необхідно було подолати ОСОБА_2 для затримання, з його слів, водія ОСОБА_1 , в матеріалах справи не вказано.

Відеозапис з портативних відеореєстраторів починається 11.02.2023 р. о 23 год 19 хв. з того моменту, коли ОСОБА_1 стоїть біля припаркованого перпендикулярно до бордюра автомобіля на вулиці поруч з ОСОБА_2 і працівником поліції.

Доказів про те, що саме в момент ДТП 11.02.2023 р. о 23 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння суду не подано. На переконання суду час керування автомобілем у протоколі про адміністративне правопорушення визначено з припущенням.

Натомість ОСОБА_1 надав суду пояснення про те, що алкогольний напій вжив одразу після парковки автомобіля в салоні автомобіля, при цьому автомобілем, який знаходився в нерухомому стані, не керував, про відповідальність за такі дії не знав.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У своєму рішенні від 15.03.2019 Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

«Транспортний засіб може бути зупинений», тобто до самої зупинки такий засіб мав знаходитись у русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу із навіть ввімкненим двигуном склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Чинне законодавство, в тому числі і Правила дорожнього руху не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а явні ознаки стану алкогольного сп`яніння були виявлені поліцейським після вчинення ДТП, залишення водієм місця ДТП, парковки автомобіля і не виконання ним функцій керування транспортним засобом, що не охоплюється складом правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Керуючись положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що як і у кримінальному провадженні, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання належить вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Оцінюючи надані в справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному дослідженні, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є необхідною умовою для наявності складу адміністративного правопорушення щодо відмови пройти огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя