П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Свалявського районного суду Закарпатської області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Уліганинець П.І. від 27 лютого 2023 року справу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, направлено до Черкаського районного суду Черкаської області, для розгляду за підсудністю.

Дана справа надійшла до Черкаського районного суду Черкаської області 21 березня 2023 року.

Того ж дня автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючу суддю Миколаєнко Т.А. та передано їй дану справу.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до висновку, що дану справу про адміністративне правопорушення необхідно направити до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності, з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя, в тому числі, повинен вирішити, чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення і інші матеріали справи.

Згідно з частиною першою ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до частини другої статті 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Частиною першою статті 257 КУпАП передбачено, що протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В ході дослідження матеріалів адміністративної справи було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044909 від 18 лютого 2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 , місцем скоєння правопорушення вказано: с. Солочин, автомобільна дорога Перечин Свалява Липча.

Однак, на с. Солочин Свалявського району Закарпатської області не поширюється юрисдикція Черкаського районного суду Черкаської області.

При цьому, місце проживання правопорушника, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , також не належить до юрисдикції Черкаського районного суду Черкаської області.

Відомості про місце реєстрації транспортного засобу у матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, суддя дійшла висновку про те, що Черкаський районний суд Черкаської області не має повноважень розглядати цю справу по суті у зв`язку з тим, що буде порушено правила підсудності, визначені нормами КУпАП.

Питання передачі справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого не врегульовано нормами КУпАП.

Водночас, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 3.4 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2011(2) від 11.10.2011 вказано, що з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КС України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому, з метою додержання принципу законності, в необхідних випадках слід застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі права кримінального процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02; п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06). Окрім того, Європейський суд з прав людини також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02; рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

Таким чином, у даному випадку для вирішення питання щодо належної підсудності справи про адміністративне правопорушення необхідно застосовувати аналогію права, тобто норми КПК України.

Так, згідно із частиною першою статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

При цьому, частинами другою, третьою статті 34 КПК України визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають право вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого. Зокрема, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

З наведеного вбачається, що норми КУпАП та КПК України не передбачено можливості передачі справи з одного суду до іншого за рішенням суду першої інстанції.

З метою забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду даної справи, а також враховуючи необхідність визначення підсудності, вбачається належним передати дану справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 257, 276, 278 КУпАП, та ст.ст. 32,34 КПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Адміністративний матеріал відносно гр. ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - направити до Черкаського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності даної справи.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. А. Миколаєнко