Справа №346/2242/23
Провадження №3/346/1298/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ГО «Фундація розвитку суспільних ініціатив», -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи керівником ГО «Фундація розвитку суспільних ініціатив» (, зареєстроване місце знаходження: вул. Українська, 56, с. Пилипи, Коломийський район, Івано-Франківська область) порушив пп. 49.18.6 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно подав податковий звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік, граничний термін подання якого 01.03.2022, фактично подано 20.02.2023.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП як порушення керівником організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

У судове засідання, призначене на 11.05.2023 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань у зв?язку з судовим розглядом не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об?єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов?язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №1371 від 03.05.2023 року, який містить відомості щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;

- актом про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковому звіті про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації по ГО «ФУНДАЦІЯ РОЗВИТКУ СУСПІЛЬНИХ ІНІЦІАТИВ», за 2021, № 1669/09-19-04-07-16/36229782 від 16.03.2023, згідно якого за несвоєчасне подання податкового звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 встановлено порушення вимог пп. 49.18.6 п. 49.18 ст. 49 розділу ХІІ Податкового кодексу України.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин допущеного ОСОБА_1 порушення, ставити їх під сумнів підстав які немає.

У той же час при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності приходжу до таких висновків.

Порушення інкриміноване ОСОБА_1 полягає у несвоєчасному поданні податкового звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021рік, граничний термін подання якого 01.03.2022.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП триваючим правопорушенням, за яке передбачена відповідальність є відсутність податкового обліку, інші правопорушення вказані в диспозиції цієї статті не є триваючими.

При продовжуваному правопорушенні, як і разовому, строк притягнення до адміністративної відповідальності обчислюється виходячи з часу вчинення конкретної одноразової дії, яка сама по собі містить склад адміністративного правопорушення.

Правопорушення ж, вчинене ОСОБА_1 не є триваючим, оскільки вважається закінченим з моменту настання граничного строку подання податкового звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік (граничний термін подання якого 01.03.2022).

Отже можна зробити висновок, що порушення було допущено ОСОБА_1 у день наступний за граничним терміном подання відповідного звіту, тобто 02.03.2022 і саме від цієї дати підлягають відрахуванню строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, протокол про адміністративне правопорушення №1371 складено 03.05.2023, адміністративне правопорушення є вчиненим фактично 02.03.2022. Таким чином строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП минув 02.06.2022, що виключає можливість провадження шляхом розгляду справи.

Враховуючи, що з моменту вчинення зазначеного діяння сплив тримісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38,163-1, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська