Номер провадження: 33/813/317/23
Справа № 492/646/22
Головуючий у першій інстанції Рязанова К. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Поворозко І.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саратського районного суду Одеської областівід 25 січня 2023 року, ухвалену під головуванням судді Рязанової К.Ю.,

встановив:

Постановою Саратського районного суду Одеської областівід 25 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік зі стягненням судового збору в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №168487 від 21 липня 2022 року о 10:50, ОСОБА_1 , в Одеській області Болградського району в м. Арциз по вул. Бессарабська, керував рейсовим автобусом сполученням Хомське-Одеса, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законному порядку, із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить суд постанову скасувати та закрити провадження у справі. У скарзі посилається на те, що працівники поліції, здійснюючи зупинку транспортного засобу, не повідомили його про причину зупинки, тобто, яку норму ПДР порушив і у зв`язку з яким порушенням його зупинено, однак судом ця обставина не врахована. З висновком суду про те, що 21 липня 2022 року о 10 годині 50 хвилин він керував рейсовим автобусом марки сполученням Холмське-Одеса, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки, чим порушив п.2.9. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч1 ст.130 КУпАП, не погоджується, оскільки огляд на стан сп`яніння проводився зі значними порушеннями, працівниками поліції не доведено саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що порушено вимогу про огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, обмежувавшись поясненнями «правопорушника» про вживання 100-120 гр коньяку 20 липня 2022 року о 21 годині, не складено та не долучено до матеріалів акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці події, йому не надана копія акту як того вимагає Інструкція. Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проба позитивна, 0,45 проміле. Вказаний висновок не може бути доказом винуватості, оскільки акт складений з порушенням Інструкції №1452/735, а саме, у ньому не вказано яким прибором проводилась відео фіксація, огляд на стан сп`яніння проводився у відсутність свідків. Диск з відеозаписом, який був долучений до матеріалів справи, є неналежним доказом з оглядом на наступне: відео файли були записані на невідомий пристрій, інформацію про який не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, та інших матеріалах справи. Поліцейськими було порушено наказ МВС №1026. Відео фіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відео фіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео та фото докази, як неналежні. В графі «до протоколу додаються» не вказано які саме докази, крім пояснення водія, додаються до протоколу, не зазначено на який прилад взагалі здійснювалась фіксація вказаної події в протоколі. А це дає підстави мати сумніви, щодо законності розгляду поліцейськими події яка вказана в протоколі серії ДПР18 №168487. Поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури, яка має важливу роль для встановлення об`єктивної істини при розгляді справи, а саме: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Суд не прийняв до уваги, що на момент зупинки йому не було роз`яснення прав відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Посадовими особами не доведено саме алкогольне сп`яніння після вживання 100 гр. коньяку о 21 годині 20 липня 2022 року, чи перевищувалася норма більше 0,2 проміле алкоголю в крові, чи було у нього алкогольне сп`яніння взагалі. Оскільки вказаний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, його слід вважати недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий та бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно протоколу серії ДПР18 №168487 від 21.07.2022, ОСОБА_1 21 липня 2022 року о 10:50, в Одеській області Болградського району в м. Арциз по вул. Бессарабська, керував рейсовим автобусом сполученням Хомське-Одеса, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager 6810», тест № 1553 від 21.07.2022, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 0,45% проміле. Подія фіксувалась на «bodycam» поліцейських (а.с.1,3).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168487 від 21.07.2022 ОСОБА_1 власноручно підписав, тобто фактично погодившись із його змістом, зауважень та застережень в протоколі не вказав, незгоди з результатом тесту на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано. У протоколі власноруч зазначив, що ввечері напередодні випив алкогольний напій, з протоколом згоден.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, чеком «Drager 6810» (тест №581), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 також підписав без заперечень.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги стосовно не роз`яснення поліцейськими прав та обов`язків ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимими.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення принципу безперервності під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.

Крім того, дій, які б вказували на грубе недотримання поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або Інструкції, під час апеляційного розгляду скарги судом не встановлено.

Доводи апелянта, що працівниками поліції під час складання протоколу не були залучені свідки, суд також визнає безпідставними, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП (ред. від 16.07.2022) передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, слід зазначити, що КУпАП має вищу силу, а ніж «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому поліцейські мали альтернативне право фіксувати подію на свої нагрудні камери або за відсутності такої залучати свідків.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено за допомогою пристрою «Drager» Alcotest 6810 №ARАM 3597.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що водію не повідомили про причину зупинки не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту керування у стані алкогольного сп`яніння, що робить безпідставними доводи про те, що такі обставини можуть бути підставою звільнення від відповідальності. Отже, посилання апелянта на те, що суд не встановив причини зупинки транспортного засобу, що працівниками поліції не було належним чином задокументовано та доведено належними та допустимими доказами факт порушення апелянтом правил дорожнього руху, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, не мають правового значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини. Стягнення застосовано в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, в апеляційній скарзі не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, суд першої інстанції вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Саратського районного суду Одеської областівід 25 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова