ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2802/21 Номер провадження 33/814/854/23Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною захисника ОСОБА_1 адвоката Кім Ганни Володимирівни

на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, встановлені об`єктивні обставини ДТП свідчать про те, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 28 листопада 2021 року о 18 год 25 хв. на 99 км + 800 м автодороги Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, керуючи автомобілем LEXUS ES 250 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної ділянки швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла зіткнення з автомобілем, який стояв на зустрічній проїзній частині, чим порушила вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року, захисник скаржника Кім Г.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обгрунтовується тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, скаржник наполягав на тому, що в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності звертає увагу, що у зв`язку з тим, що зіткнення відбулося в темну пору доби, спосіб розташування транспортних засобів на дорозі не дозволяв побачити аварійну сигналізацію навіть у разі її включення, а знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, водієм автомобіля МАН встановлено не було.

Також скаржник наголошує, що складання схеми ДТП з суттєвими невідповідностями, особливо, в частині розташування транспортних засобів на дорозі, унеможливлювало належне встановлення всіх обставин справи.

Щодо явки до суду апеляційної інстанції

Особи, які беруть участь у справі, будучи належим чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Мотиви суду

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.3.а Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно з пунктом 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до пункту 12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктами 12.2, 12.3 ПДР передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а також у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пунктом 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки остання не врахувала дорожню обстановку, не впоралась керування та скоїла зіткнення з автомобілем, який стояв на зустрічній смузі.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №159570 від 28 листопада 2021 року (а.с.1), рапортом працівника поліції (а.с.2), поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 схемою місця ДТП (а.с.7) до нього в частині розташування транспортних засобів після ДТП та опису видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с.4), фотознімками з місця ДТП.

Приймаючи рішення про доведення вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, суд виходив з висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2667-22/, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Згідно з вказаним висновком, в даній дорожній ситуації водій автомобіля LEXUS ОСОБА_1 повинна була вибирати швидкісний режим в залежності від видимості в напрямку руху, а з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді нерухомого вантажного транспортного засобу негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки.

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кім Ганни Володимирівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль