Справа № 579/2034/23
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2023 року суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВПГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кролевець Сумської області, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого звукорежисером Центру культури Кролевецької міської ради, РНОКПП НОМЕР_1 , -

- за ч.1 ст.185-1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»,

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2023 року серії ВАД № 063474, 25 серпня 2023 року близько 21 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні Центру культури за адресою м.Кролевець, пл.Миру, 2, здійснював проведення дискотеки, чим порушив порядок організації і проведення зборів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-1 КУпАП.

Під час розгляду в суді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст.ст.251, 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються суть адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений без належного дотримання вимог статті 256 КУпАП, оскільки не містить відомостей необхідних для вирішення справи на основі суворого додержання законності, як передбачено статтею 7 КУпАП.

Так, ч.1 ст.185-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій. Тобто вказана норма ч.1 ст.185-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч.1 ст.185-1 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до конкретних норм, які порушено.

Однак в протоколі від 20 вересня 2023 року серії ВАД № 063474 не зазначено та не конкретизовано повністю всі дії, які вчинив ОСОБА_1 за змістом ч.1 ст.185-1 КУпАП, не зазначено який саме порядок організації і проведення зборів порушив ОСОБА_1 , з посиланням на пункт нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Таким чином враховуючи викладене, протокол про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2023 року серії ВАД № 063474, який є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, неможливо приймати до уваги як доказ у справі.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу , а протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому серед іншого зазначаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), винуватість у скоєнні правопорушення має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин неможливо зробити висновок про наявність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

За таких обставин, суд позбавлений можливості виконати вимоги ст. 280 КУпАП та прийняти законне рішення у справі без усунення вказаних недоліків у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, та з метою повного, всебічного та правильного розгляду адміністративного матеріалу, недопущення порушення прав особи, відносно якої складено адміністративний протокол, вказаний матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно повернути для належного оформлення та доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-1 КУпАП повернути ініціатору внесення для належного оформлення та доопрацювання.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Моргун