Справа№938/401/23
Провадження № 3/938/212/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Головного управління ДПС у Івано-Франківській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого керівником ТзОВ "ПОБУТОВИК" (ідентифікаційний код 2139386),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 передана для розгляду судді Джусу Р.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1749 від 31.05.2023, складеного старшим державним інспектором Коломийського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області Глібчук Г.В., вбачається, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТзОВ "ПОБУТОВИК" несвоєчасно провів оплату узгодженого податкового зобов`язання, задекларованого в звітності з плати за землю (орендна плата), з оплати податку на нерухоме майно та з єдиного податку.

Зокрема, відповідно до поданої податкової декларації №12404572 від 21.02.2022 орендна плата за грудень 2022 року в сумі 1872,78грн, проведена -07.02.2023, хоча граничний термін сплати - 30.01.2023.

Крім цього, несвоєчасно проведено оплату земельного податку (орендна плата) на 2023 рік, згідно поданої податкової декларації по платі за землю (орендна плата ) на 2023 рік №3807689 від 07.02.2023, а саме: орендну плата за січень 2023 року в сумі 2076,28грн, проведено -09.03.2023, граничний термін сплати - 02.03.2023; орендну плату за лютий 2023 року в сумі 2179,78грн, проведено - 05.04.2023, граничний термін сплати - 30.03.2023; орендну плату за березень 2023 року в сумі 3.28грн, проведено - 02.05.2023, граничний термін сплати - 01.05.2023.

Крім цього, несвоєчасно проведено оплату податку на нерухоме майно за 4 квартал 2022 року, так, суму 2000,00грн сплачено 01.02.2023, суму 91,49грн сплачено 09.03.2023, хоча граничний термін сплати податку на нерухоме майно за 4 квартал 30.01.2023.

Крім цього, оплату єдиного податку з юридичних осіб в сумі 1445,46грн проведено 05.04.2023, граничний термін сплати - 10.03.2023.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п.57.1 ст.57, п. 287.3 ст.287, п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та дату проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. 27.06.2023 ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву, в якій вину у вчиненому правопорушенні визнав, просив справу розглянути за його відсутності.

У ч.1 ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до системного аналізу положень ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення передбачене ст.163-2 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.163-2 КУпАП є необов`язковою та такий подав заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП законодавцем визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.3-5 ст.38 КУпАП.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а саме в разі закінчення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - трьохмісячного строку з дня його виявлення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст.19 Конституції України суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Зі змісту абзацу 1 статті 247 КУпАП слідує, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини та призначення адміністративного стягнення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст.38 КУпАП строки.

Таким чином, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, провадження у яких закривається.

Дана справа надійшла до Верховинського районного суду Івано-Франківської області 09.06.2023.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1749, який складено 31.05.2023, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, за несвоєчасне проведення оплати узгоджених сум податкового зобов`язання: по орендній платі з юридичних осіб, по податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) та по єдиному податку з юридичних осіб, яке мало місце 01.02.2023; 07.02.2023; 09.03.2023; 05.04.2023; 02.05.2023.

При цьому суддя звертає увагу на те, що дати вчинення правопорушення 01.02.2023; 07.02.2023; 09.03.2023; 05.04.2023; 02.05.2023, визначені у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «дата, час і місце вчинення правопорушення».

Таким чином, виходячи із системного аналізу вимог ст.38 КУпАП строк приятгнення ОСОБА_1 за вчинення порушень, що мали місце 01.02.2023, 07.02.2023, 09.03.2023, закінчився - 01.05.2023, 07.05.2023 та, відповідно 09.06.2023 (день надходження адміністративного матеріалу до суду).

Відсутні також правові підстави для обчислення визначеного ст. 38 КУпАП трьох місячного строку з 02.05.2023, коли податковим органом було проведено камеральну перевірку та виявлено вказане порушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до правових висновків, викладених у п. 17.18 Постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі N 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення "триваюче" правопорушення.

Під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналіз наведених положень, а також обставин справи дає підстави для висновку, що правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_1 відноситься до триваючих, однак воно припинилося 01.02.2023, 07.02.2023,09.03.2023 у зв`язку із його усуненням, а саме шляхом сплати податкового зобов`язання, а відтак у даному випадку строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, слід відраховувати саме із цих дат.

Таким чином, станом на дату надходження справи до суду, та відповідно на момент розгляду справи у суді, закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, що мало місце 01.02.2023; 07.02.2023; 09.03.2023, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, тому слід, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП, у цій частині, закрити.

Однак , окрім правопорушень які були виявлені 02.05.2023 і щодо яких закінчився строк протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, у протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано і інші порушення, щодо яких такий строк не закінчився, а саме, несвоєчасна оплата земельного податку (орендна плата) за лютий 2023 року в сумі 2179,78грн, фактично сплачено - 05.04.2023, граничний термін сплати - 30.03.2023 та за березень 2023 року в сумі 3.28грн, фактично сплачено - 02.05.2023, граничний термін сплати - 01.05.2023. Також оплата єдиного податку з юридичних осіб в сумі 1445,46грн проведено 05.04.2023, граничний термін сплати - 10.03.2023

Так, відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця

Відповідно до п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується: б)юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

За змістом диспозиції ч.1 ст.163-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення №1749 від 31.05.2023, згідно з яким ОСОБА_1 будучи керівником ТзОВ "ПОБУТОВИК" несвоєчасно провів оплату узгодженого податкового зобов`язання, задекларованого в звітності з плати за землю (орендна плата) та з єдиного податку, участині правопорушень, що мали місце 05.04.2023 та 02.05.2023;

-актом про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету від 02.05.2023 №4933/09-19-040716/2129386 та додатком до акту,в яких зафіксовано факт порушення, а також дати подання декларацій.

Зазначені вище докази винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, згідно із ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усни м зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, визнання вини, а також ту обставину, що вчинене правопорушення не являє собою великої суспільної небезпеки, не заподіяло жодної шкоди охоронюваних законом державним та приватним інтересам, було усунено до моменту проведення контролюючим органом перевірки, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з тим, що за результатами розгляду зазначеної адміністративної справи адміністративне стягнення не накладається, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 163-2, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

На підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС