Єдиний унікальний номер 229/2556/23
Номер провадження 3/229/1759/2023

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м.Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Луч Луганської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

18 квітня 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов адміністративний протокол серії ВАВ № 800169 від 11.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 09.03.2023 року о 12 год. 00 хв. та 10.03.2023 р. об 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , здійснював продаж самогону, тим самим займався забороненим видом господарської діяльності та порушив ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є його заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчиненого правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 800169 від 11.03.2023 р., квитанція про отримання речей і документів № 31, заяви та пояснення правопорушника, протокол огляду та вилучення, копія паспорта правопорушника, фото вилучених речей.

Диспозиція ч. 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст. 42 ГК України та ст. 1 Закону України "Про підприємництво", підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.2 ст. 19 ГК України суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до законодавства України, діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, які підпадають під дії цього закону, тобто вчинення три і більше разів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-16 КУпАП.

Посилаючись на ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не зазначено, вимоги якої статті цього закону порушено ОСОБА_1 , що робить обвинувачення не конкретним та не розкриває об`єктивної сторони правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормах інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Серед ознак суті адміністративного правопорушення повинно бути посилання на конкретний чинний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 800169 від 11.03.2023 року не викладено суті правопорушення, не вказано осіб, яким правопорушник ОСОБА_1 продав алкогольні напої домашнього виробництва (самогон), зазначено дві дати вчинення правопорушення, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Долучене до матеріалів справи письмове пояснення правопорушника не є належним доказом правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки це пояснення не підтверджено іншими доказами, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП. Також відсутні свідки вчиненого правопорушення та їх пояснення.

Між протоколом та квитанцією про отримання вилучених речей № 31, яка міститься в матеріалах справи, судом виявлено розбіжності, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у гр. ОСОБА_1 вилучено 6 (шість) л самогона та самогонний апарат, а в квитанції про отримання вилучених речей зазначено про вилучені - 5 л самогона та не вказано, що вилучено ще й самогонний апарат.

До матеріалів справи не додано інших, будь-яких належних та допустимих доказів того, що гр. ОСОБА_1 займався саме господарською діяльністю, щодо якої є спеціальна заборона. Відсутня систематичність зазначених дій.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, не підтверджуються належними доказами, не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, а тому протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини правопорушника у розумінні ст. 251 КУпАП.

Суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2023 року працівниками поліції було проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені ст. 264 КУпАП, що були у гр. ОСОБА_1 , та згідно зі ст. 265 КУпАП виявлені у нього речі вилучено для тимчасового зберігання, а саме: 6 (шість) л самогону та самогонний апарат (згідно протоколу).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Суд прийшов до висновку, що вилучені речі підлягають поверненню володільцеві.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 265, 283-284, 287, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Речі, виявлені та вилучені для тимчасового зберігання згідно ст. 265 КУпАП (згідно протоколу) повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар