Справа № 587/956/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2023 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючогоАДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Сумським РВ від 30.12.1997 року,
13.04.2023 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Згідно з протоколом, 05.04.2023 року близько 13-40 години ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняв хуліганські дії, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнав та суду пояснив. що дійсно він гучно кричав на ОСОБА_2 , оскільки останній біля їх клумби нагородив каміння та цегли. Років 5-7 тому ОСОБА_2 дуже побили і після того він своїми вчинками тероризує все село.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона свідком даної події не була, оскільки сиділа в той день з онуками. Чому ОСОБА_2 зазначив її як свідком даної події в своїх поясненнях не розуміє. З ним вона взагалі не контактує, намагається обходити його десятою дорогою.
Суду не надано жодних належних та допустимих доказів, в тому числі й пояснень свідків, відеозапису, які б підтверджували вину ОСОБА_1 .
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зовсім не вказано потерпілу особу, а також до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких останній зазначає, що свідком подій була ОСОБА_3 , яка заперечила в судовому засіданні те, що вона була присутня на місці події.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодним належним та допустим доказом не доведено винуватості ОСОБА_1 , а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних