ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9129/22

Номер провадження 3/495/336/2023

12 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення гр. ОСОБА_1

06.11.2022 року старший прикордонного наряду склав адміністративний протокол серії ПдРУ № 267512 відносно гр. ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2022 року о 14 год. 00 хв., в пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» Білгород-Дністровського району, Одеської області, прикордонним нарядом під час здійснення прикордонного контролю було виявлено гр. ОСОБА_1 , який зі слів 05.05.2022 року перетнув державний кордон на виїзд з України в Угорщину. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання, особа не з`явилась. Про розгляд справи повідомлялась. В матеріалах справи наявна заява гр. ОСОБА_1 , просить суд розглянути справу без його участі.

Крім того гр. ОСОБА_1 , 19.12.2022 року заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки інспектором при складенні адміністративного матеріалу не дотримано його гарантованих прав, докази зібрані із порушенням норм КУпАП, зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає іншим матеріалам справи, зокрема, не встановлено наявності його вини за фактом незаконності перетину кордону, не зазначено точного місця та часу його нібито незаконного виїзду, не було залучено свідків, обставини в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не відповідають дійсності, а на місці складання протоколу не запропоновано та не залучено захисника (а лише формально зазначено у протоколі про те, що залучення захисника на етапі складання адміністративного протоколу гр. ОСОБА_1 , не потребується, усно мотивуючи це тим, що дана справа все одно буде розглядатись у суді).

Також гр. ОСОБА_1 , пояснює, що він прибув у м. Ужгород, де він на місцевості знайшов оголошення та інформацію про перевізників, які надають послуги пасажирських перевезень на маршруті Ужгород-Захонь (Угорщина). В подальшому, після того, як він зателефонував на зазначений в оголошенні телефон, певною особою жіночого полу йому було наголошено на тому, що виїзд буде здійснюватися з головної площі залізничного вокзалу у м. Ужгород, та про точний час виїзду перевізник повідомить трохи пізніше найближчим часом.

Через певний час йому зателефонувала інша особа жіночого полу, та наголосила, що виїзд буде 5 травня, та що це буде коштувати 5000 грн. В обумовлений час він прибув до місця виїзду, зателефонував перевізнику та сів у невеликий пасажирський автобус з іншими невідомими особами.

Водій зібрав готівкові кошти та паспорти у пасажирів, з його слів - для подальшого проходження прикордонних процедур, та після чого він вирушили у невідомому гр. ОСОБА_1 , раніше напрямку. Через деякий час поїздки, водієм було наголошено всім пасажирам, що він приїхав до місця призначення в Угорщину, та пасажири можуть виходити. Після цього водій повернув закордонні паспорти всім пасажирам. Жодних намірів та вчинення будь-яких дій стосовно порушення громадського порядку, прав і свобод громадян - у гр. ОСОБА_1 ,не було.

На підставі вищезазначеного, просить суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 та 2ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Фактично в клопотанні про закриття провадження по справі, гр. ОСОБА_1 , підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 КУПАП.

Так особа пояснює, що він в травня 2022 року прибув до міста Ужгород де знайшов оголошення перевізників до Угорщини, та в подальшому скористався їх послугою, та здійснивши плату за проїзд в розмірі 5000 гривень передав водію свій паспорт гр. України. Як зазначає особа, через деякий час поїздки водієм було оголошено пасажирам автобусу про те, що він приїхав за місцем призначення в Угорщину.

Гр. ОСОБА_1 стверджує, що він не здійснював жодних спроб незаконного перетину кордону.

Однак, суд вважає, що вищезазначені пояснення особи не відповідають дійсності, оскільки 24.02.2022 року по всій території України було запроваджено військовий стан і як наслідок указом президента України ОСОБА_2 , було запроваджено заборону на виїзд чоловікам призивного віку за межі України.

Таким чином, суд вважає, що гр. ОСОБА_1 , був обізнаний про вищезазначені обмеження.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.11.2022 року серії ПдРУ № 267515 паспортними даними особи, поясненнями особи від 06.11.2022 року відповідно до яких вона свою вину визнала у повному обсязі, рапортом та іншими матеріалами справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до санкції ст. 204-1КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 204-1, 221, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя О.О.Боярський