Справа № 352/1519/22
Провадження № 33/4808/47/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Сурмачевського А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сурмачевського А.Ю. на постанову Тисменицького районного суду від 28.11.2022 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 08 вересня 2022 року приблизно о 09 год 03 хв, в м. Тисмениця по вул. Галицька керував автомобілем Mersedes-Benz НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КНП «ПНЦ» ІФОР №669 від 08 вересня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сурмачевський А.Ю. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки розгляд справи був проведений без участі останнього та його захисника, оскільки працівники охорони суду в день розгляду справи повідомили, що судовий розгляд не буде відбуватися через відсутність в приміщенні суду електроенергії, після чого будь-яких судових повісток чи копії постанови суду не було отримано, а про наявність судового рішення дізнався 9.12.2022 року з порталу судової влади. Стверджує, що ОСОБА_1 в стані сп`яніння транспортним засобом не керував. Ставить під сумнів медичний висновок, вважає його поверхневим та таким, який базується на припущеннях, оскільки не вказано, що лягло в його основу та які лабораторні дослідження були проведені, оскільки такі проведені не були. Зазначає, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки з відео, які долучені працівниками поліції не прглядається місце, спосіб та обставини вчиненого правопорушення. Інших доказів, які б вказували на вину ОСОБА_1 в матеріалах справи немає. На думку апелянта строки на подачу апеляційної скарги не порушено, оскільки постанова суду винесена 28.11.2022 року, її копію, а ні ОСОБА_1 , а ні його захисник не отримували. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Подане апелянтом клопотання про поновлення пропущеного апеляційного строку на 1 день підлягає задоволенню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя у зв`язку з тим, що за даними апелянта такий незначний пропуск цього строку стався через умови воєнного стану і перебої в роботі судів, що перешкодило вчасно подати апеляцію.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянт заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності й безумовною підставою для скасування постанови суду. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було зазначено ознак його наркотичного сп`яніння та не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційна інстанція не знаходить правових підстав для відхилення доводів ОСОБА_1 та його захисника про незаконність зупинки автомобіля водія, яка б була передбачена ЗУ «Про дорожній рух», «Про поліцію» чи Правилами дорожнього руху. У справі немає документальних даних про законність й обґрунтованість такої зупинки, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підставу визнати всі здобуті поліцейськими дані недопустимими доказами.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу захисника Сурмачевського А.Ю. задовольнити, постанову Тисменицького районного суду від 28.11.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький