Справа №372/3480/22 Головуючий в суді І інстанції - Висоцька Г.В.
Провадження № 33/824/3928/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Таранова С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Таранова С.І. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 15 листопада 2022 року о 22 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом по вул. Партизантській в смт. Козин Обухівського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проба позитивна 1,84%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

У апеляційній скарзі захисника Таранова С.І. указано на необгрунтованість постанови судді та необхідність її скасування, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, які було б зафіксовані працівниками поліції у спосіб передбачений законом, а відтак сторона захисту вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України. Крім того, на думку захисника, на відеозаписі з бодікамер відсутній момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (співробітники патрульної поліції не вказали на певні ознаки, не вчинили жодних дій, з яких слідує їх виявлення та дієва перевірка, як-от огляд долоней та рук, перевірка реакції зіниць очей на світло, перевірка стійкості ходи, наявність запаху алкоголя з порожнини рота, тощо). Також відеозапис доводить той факт, що апелянту не було виписано і видано відповідного письмового направлення на огляд в медичному закладі, та той факт що ОСОБА_1 не роз`яснювалась ні процедура проходження огляду на стан сп`яніння, ні причини, з яких було констатовано факт алкогольного сп`яніння. Також ніхто з поліцейських не цікавився чи погоджується водій з результатами огляду, копія акту огляду ОСОБА_1 не вручалась, про що свідчить відсутність підпису останнього. Таким чином, апелянт був фактично позбавлений можливості заперечити результати огляду на місці зупинки, позбавлений права пройти огляд у лікаря нарколога в спеціалізованому медичному закладі. Також, на переконання захисника, матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль затримано. За таких обставин, захисник вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яким суд першої інстанції дав належну оцінку. Крім цього, з письмових пояснень, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом на момент зупинки працівниками поліції 15.11.2022 року.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння та у зв`язку з цим про незаконність вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, то суд вважає їх безпідставними, оскільки підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 з наступними змінами. У зв`язку із викладеним суд вважає, що зазначена обставина не є такою, яка дає підстави для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 .

Також є безпідставними доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було виписано і видано відповідного письмового направлення на огляд в медичному закладі, оскільки в матеріалах справи наявний корінець направлення на огляд на стан сп`яніння на ім`я ОСОБА_1 (а.с.4). Також суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 не погоджувався в результатами огляду, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, у зав`язку з чим у працівників поліції виникав обов`язок доставити його до медичного закладу для проходження огляду. Натомість в матеріалах справи наявна роздруківка з приладу Драгер, яка була підписана ОСОБА_1 , з якої вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 1,81% . Крім того, наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння також не містить зазначення того, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки.

Доводи захисника про те, що інспектором патрульної поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , з якого вбачається, що працівники поліції відібрали у останнього зобовязання не керувати транспортним засобом, що є однією із форм відсторонення від керування транспортним засобом. Крім того, вказані доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Надані ОСОБА_1 та його захисником докази та наведені аргументи не указують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення, а також на наявність підстав для закриття провадження у справі.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року щодоОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника Таранова С.І. без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Таранова С.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька