Справа № 159/6575/23
Провадження № 3/159/3001/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10.09.1997 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №241590 і серії ААД №357368 від 26.10.2023, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 26.10.2023 об 11.13 годині керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingо» номерний знак НОМЕР_3 порушив п.18.1 Правил дорожнього руху, а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав переваги в русі велосипедисту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та скоїв наїзд на нього, внаслідок чого велосипед отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтями 122-4, 124 КУпАП.

Обидва протоколи суд розглядає одночасно за правилами ст.36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що того дня керував транспортним засобом та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на вул.Незалежності зменшив швидкість, раптово на пішохідний перехід на велосипеді виїхала школярка, тому він екстрено загальмував. Дитина злякалась і впала з велосипеда, потім піднялась і поїхала далі. На дорозі утворився затор, тому він переїхав перехрестя, зупинився, оглянув авто, пошкоджень не було, тому вважав, що ні йому, ні дитині шкоди не завдано. Згодом до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що особа, яка була свідком вказаної події викликала поліцію.

Матір неповнолітньої ОСОБА_2 повідомила суду, що будь-яких претензій до ОСОБА_1 немає, дочка тілесних ушкоджень не отримала та почуває себе добре.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як визначено статтями 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності, отже відсутність будь-якої складової складу правопорушення свідчить про недоведеність вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із положенням статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №241590 і серії ААД №357368 від 26.10.2023, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення пунктів 2.10а, 18.1 ПДР України.

Пунктом 2.10 а ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, в тому числі, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 18.1 ПДР України передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

ОСОБА_1 в суді заперечив порушення вищевказаних правил дорожнього руху вказавши, що наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу він зменшив швидкість, а згодом зупинився, щоб дати дорогу пішоходам. Не мав умислу залишати місце пригоди, оскільки поліцію для оформлення ДТП не викликав ні він, ні потерпіла особа, про те, що третя особа здійснила виклик поліції йому відомо не було.

Докази, які б вказували на протилежне в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, суд звертає увагу на наступні обставини.

Пішохідний перехід - це ділянка дороги, призначена для переходу пішоходів через проїжджу частину.

Згідно з Правилами дорожнього руху України, велосипед є транспортним засобом і повинен дотримуватися тих самих правил, що і автомобілі. Велосипедистам не можна перетинати дорогу по пішохідному переходу, так само як і розвертатися на пішохідному переході. У цьому випадку потрібно злізти з велосипеда й перейти дорогу як пішохід.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в частині другій пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Приймаючи до уваги те, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 необхідно тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколах обставини щодо вини останнього не знайшли свого підтвердження та його вина у вчиненні адміністративних правопорушень за статтями 122-4, 124 КУпАП не доведена.

Провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 122-4, 124 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк