Номер провадження: 33/813/33/23
Номер справи місцевого суду: 509/7027/21
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Гасанова К.І., представника потерпілого Сафранюка П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі відносно нього закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169482, 22 листопада 2021 року о 10 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВМW» 530D, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Чорноморців 1-А в с. Сухий Лиман Одеського району, при зміні напрямку руху вказуючи поворот ліворуч, не переконався що це буде безпечним та допустив зіткнення з автомобілем «ВМW», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , якій рухався в попутному напрямку з лівого боку по смузі зустрічного руху.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В протоколі зазначено, що вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом було встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В зв`язку з цим суд своєю постановою від 29 березня 2022 року визнав ОСОБА_2 невинуватим за ст.124 КУпАП та закрив провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а справу закриті в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що вказана справа була розглянута з порушенням правил територіальної підсудності.

Так, первинно справа була направлена для розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області. Разом з тим оскаржувана постанова була прийнята 29 березня 2022 року вже Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області. Апелянт вказує, що йому незрозуміло, яким чином без винесення окремої постанови, була змінена територіальна підсудність розгляду даної справи.

Крім того потерпілий зазначив, що суд, не повідомивши його про дату, час та місце розгляду справи, істотно порушив його процесуальні права, позбавивши тим самим надати свої пояснення щодо фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ДТП відбулось на нерегульованому та на непозначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою перехресті головної (асфальтованої) дороги, до якої прилягає другорядна (ґрунтова) дорога, яка веде на прилеглу територію.

При цьому автомобіль «ВМW», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 здійснював обгін автомобіля «ВМW» 530D державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який в свою чергу здійснював поворот ліворуч на прилеглу територію.

Потерпілий переконаний, що у даному випадку водій ОСОБА_2 мав керуватись положеннями п.10.1 Правил Дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Потерпілий наголосив, що належним виконанням вищевказаного вказаного пункту ПДР дорожньо-транспортну пригоду можна було відвернути.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 представник потерпілого Белевця Ю.О. підтримав доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Захисник Гасанов К.І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що справа була розглянута з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

ОСОБА_4 селищної ради, де сталася дорожньо-транспортна пригода, є окремим населеним пунктом Одеського району Одеської області і розташоване воно в межах адміністративних кордонів колишнього Овідіопольського району Одеської області.

За таких обставин первинно справа була направлена для розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області.

За заявою ОСОБА_2 , постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 лютого 2022 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього були передані на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а.с.53).

Оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 проживає на території смт. Срегіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, то за правилами ст.276 КУпАП справа відносно нього могла бути розглянута по суті Білгород-Дністровським міськрайонним судом.

Та обставина, що питання про визначення територіальної підсудності не було вирішено апеляційним судом не є істотним порушенням, оскільки діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення взагалі не врегульована процедура передачі справ про адміністративні правопорушення з одного суду до іншого.

Разом з тим обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення вимог КУпАП розглянув справу без участі потерпілого ОСОБА_1 .

Частинами 1 та 2 ст.269 КУпАП передбачено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту оскарженої постанови убачається, що розгляд справи в суді першої інстанції був здійснений за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гасанова К.І., проте без участі іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, в тому числі повідомлення про вручення поштового відправлення, телефонограми, які б підтверджували факт інформування ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, яке відбулось в приміщені Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 29 березня 2022 року.

Відповідно до положень ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

При цьому апеляційний суд наголошує про те, що на суд, в провадженні якого перебуває справа, покладається обов`язок щодо належного повідомлення учасників про дату, час та місце розгляду справи як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і потерпілого.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини та Конвенцію про захист прав людини і основоположних

свобод як джерело права (далі Конвенція).

Конвенція та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення пов`язані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору "кримінального обвинувачення" до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст.6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Апеляційним судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та без належного його сповіщення про час та місце розгляду справи, чим були істотно порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст.269 КУпАП, а також було порушено його право на доступ до суду.

Таким чином, судом першої інстанції не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику справи реального доступу до правосуддя, що вимагається ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що як наслідок тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того апеляційний суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо визнання схеми дорожньо-транспортної пригоди, долученої до матеріалів справи неналежним та недопустимим доказом, оскільки під час її дослідження судом не було встановлено факту вчинення певного діяння ОСОБА_2 та наявність в діянні останнього, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, що відносяться до предмета доказування. Суд має відібрати тільки ті докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, виключивши з процесу доказування докази, що не відносяться до справи.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В даному випадку схема місця ДТП додана до протоколу про адміністративне правопорушення беззаперечно є належним та допустимим доказом, оскільки вона була складена уповноваженою на те особою та на ній зафіксовані обставини, що стосуються предмету доказування у даній справі, а саме зафіксовано ділянка дороги та місце розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22 листопада 2021 року за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що сама по собі схема місця ДТП не є самостійним беззаперечним доказом винуватості або невинуватості певної особи, а обставини викладені у схемі повинні бути перевірені за допомогою сукупністю інших доказів наявних в матеріалах справи.

Отже та обставина, що на думку суду першої інстанції, схема місця ДТП не доводить вини ОСОБА_5 у дорожнього-транспортній пригоді, не є підставою для визнання вказаного доказу неналежним та недопустимим.

Апеляційний суд звертає особливу увагу на те, що в мотивувальні частині оскарженої постанови суд вказав: - «Зазначені дії позбавляють суд можливості постановити законе та обґрунтоване рішення».

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції незрозумілим та суперечливим, оскільки незрозуміло які саме дії мав на увазі суд першої інстанції і, якщо матеріали справи не дозволяли суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, суд мав можливість направити справу до органу поліції для доопрацювання. Проте суд прийняв оскаржену постанову на підставі доказів, які були дослідженні під час судового розгляду.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169482 убачається, що 22 листопада 2021 року о 10 годині, по вул.Чорноморців 1-А, в с.Сухий Лиман Одеського району, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВМW» державний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху вказуючи поворот ліворуч, не переконався що це буде безпечним та допустив зіткнення з автомобілем «ВМW» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , якій рухався в попутному напрямку з лівого боку по смузі зустрічного руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що 22 листопада 2021 року він керував автомобілем «ВМW» державний номер НОМЕР_1 та рухався по автодорозі зі сторони смт. Таїрове в напрямку с. Сухий Лиман зі швидкістю приблизно 50 км/год.

Під`їжджаючи до будинку №1 по вул. Чорноморців він збирався зробити маневр повороту наліво, за для чого завчасно почав зменшувати швидкість руху та увімкнув покажчик повороту. Позаду нього рухався автомобіль білого кольору.

Під`їхавши до виїзду з прилеглої території дому №1 по вул. Чорноморців с. Сухий Лиман він почав виконувати поворот ліворуч, при цьому переконався, у відсутності будь-яких автомобілів на зустрічній смузі руху, а автомобілі, які рухались позаду нього були на значній відстані.

Після того як ОСОБА_2 почав виконувати поворот він почув звуковий сигнал іншого автомобілю, після чого сталось зіткнення в ліву частину його автомобілю.

Інший учасник ДТП водій ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив, що 22 листопада 2021 року приблизно о 10 годині він рухався на автомобілі «ВМW» державний номер НОМЕР_2 з інституту Таїрова в напрямку с.Сухий Лиман зі швидкістю приблизно 60 км/год. Перед його автомобілем рухалось два автомобіля «IVECO» білого кольору та «ВМW»

сірого кольору. Вказані автомобілі рухались повільно та ОСОБА_1 вирішив піти на обгін.

Коли він зрівнявся з автомобілем «IVECO», водій сірого «ВМW» вирішив розгорнуться, після чого ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, намагався уйти ліворуч, але сталось зіткнення.

Зі схеми місця ДТП доданої до протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що зіткнення транспортних засобів сталось на зустрічній смузі руху навпроти в`їзду на прилеглу територію.

При цьому водій ОСОБА_2 виконував маневр повороту ліворуч на прилеглу територію, в той час як ОСОБА_1 намагався здійснити обгін декількох автомобілів одночасно.

Пунктом 14.2 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч;

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Крім того пунктом 12.1 Правил дорожнього руху , встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 12.3 Правил встановлює, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Апеляційний суд переконаний, що у дорожній ситуації, що склалась дії водія автомобіля «ВМW» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 мали регламентуватись пунктами 12.1; 12.3; 14.2 та 14.6 Правил дорожнього руху, проте він не врахував дорожню обстановку та здійснюючи обгін декількох автомобілів поспіль на ділянці дороги з обмеженою видимістю не вибрав безпечну швидкість руху, яка б дозволила йому уникнути ДТП та не переконався, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі ОСОБА_2 , не подав сигналу про намір повороту ліворуч.

В свою чергу позаду автомобілю «ВМW» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 рухався ще один автомобіль білого кольору «IVECO» і вже за ним рухався автомобіль «ВМW» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

За таких обставин ОСОБА_2 не міг перебачити дії водія ОСОБА_1 , який не врахувавши дорожню обстановку вирішив здійснити обгін двох транспортних засобів.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Відповідно до п.1) ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення прав потерпілого та суперечливість висновків суду викладених в оскарженій постанові, апеляційний суд вважає за необхідне постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

Керуючись, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі відносно нього закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко