Справа № 445/1164/22 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 33/811/250/23 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Гринчишина І.Я. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 10.08.2022 о 14 год. 40 хв., на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава Руська, 48 км, керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія із застосування спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 (результат 1,90 %о). Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2,9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Гринчишин І.Я. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, зупинку транспортного засобу було здійснено без достатньої правової підстави, відтак вчиненні у подальшому поліцейськими всі дії є неправомірними.

Під час висловлення поліцейським вимоги щодо проходження огляду не було зазначено ознак сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 . Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі. У протоколі відсутнє посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, тому такий не може бути допустимим доказом, копія протоколу ОСОБА_1 вручена не була.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник-адвокат Гринчишин І.Я. у удове засідання апеляційного суду не з`явились. Адвокат Гринчишин І.Я. подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та участі ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржувану постанову, проводилося у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гринчишина І.Я., апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 173914 від 10.08.2022 (а.с. 5) згідно з яким ОСОБА_1 10.08.2022 о 14 год. 40 хв., на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава Руська, 48 км, керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія із застосування спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», результат 1,90%о, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація. Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними роздруківки приладу «Драгер» (а.с. 4).

З даними огляду ОСОБА_1 ознайомився, з таким результатом погодився, про що розписався на роздруківці приладу «Драгер», а також у протоколі у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив: «вину визнаю, випив 100 грам горілки».

Крім того у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 в яких він зазначив, що 10.08.2022 о 14:40 керував автомобілем «Mercedes-Benz». В обід випив 100 грам горілки, вину визнає.

Зокрема, при застосуванні приладу «DRAGER 6810» для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був встановлений результат 1,90 ‰, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це передбачено п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 після проведення огляду, було роз`яснено право проходження огляду у медичному закладі, але ОСОБА_1 не погодившись з результатами приладу «Драгер», від огляду у медзакладі відмовився, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Покликання захисника на те, що зазначений відеозапис не може братися до уваги також через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис на заслуговує на увагу, оскільки вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладені вст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395. Проте вказаними нормами не передбачено внесення до протоколів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, в тому числі і за ст. 130 КУпАП України, інформації щодо технічного засобу, яким здійснювалася відеофіксація.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, зі сторони працівників поліції, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику Гринчишину І.Я. строк апеляційного оскарження постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Гринчишина І.Я. в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.