Провадження № 33/801/117/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Каленяк Р. А.
Доповідач: Медяний В. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медяний В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23 жовтня 2022 року о 14.30 год. АД М30 км. 393 (Стрій-Ізварене) керуючи транспортним засобом MERCEDES - BENZ д.н.з. НОМЕР_1 не дотримавши безпечної швидкості, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення доведена доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264936, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вона порушила правила дорожнього руху, а саме п.13.1 ПДР, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022 року мотивуючи тим, що вона не була присутня в Вінницькому міському суді Вінницької області при розгляді вказаного провадження щодо неї, а також при проголошенні оскаржуваного судового рішення 12.12.2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила змінити постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022 року в частині накладеного стягнення, а саме: позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців змінити та призначити інший захід стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказала, що вона була позбавлена можливості надати пояснення в суді першої інстанції, оскільки її не було повідомлено належним чином, жодних повісток чи повідомлень вона не отримувала. Крім того, ОСОБА_1 вважає накладене стягнення занадто суворим та не співмірним із вчиненим правопорушенням, що не відповідає принципу справедливості та співмірності.

27.01.2023 на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо проведення судового розгляду у її відсутність, у зв`язку з неможливістю прибути з м. Києва до м. Вінниці через постійну загрозу руху літаків та запуску ракет по містах України, що пов`язано з воєнним станом в країні. Подану апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, з підстав викладених у ній.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції враховуючи наявність заяви останньої, а також відсутність клопотань по відкладення судового розгляду, у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає за можливе проведення апеляційного розгляду у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - змінити з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264936 від 23.10.2022 року, 23.10.2022 року о 14:30 годині в на автодорозі М30 км 393 (Стрій-Ізварене) ОСОБА_1 керуючи ТЗ MERCEDES - BENZ д.н.з. НОМЕР_1 не дотрималась безпечної швидкості, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цими діями ОСОБА_1 порушила п.13.1 ПДР України (а.с.1).

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за статтею 124 КпАП України.

У поясненнях від 23.10.22 року ОСОБА_1 пояснила, що керуючи автомобілем MERCEDES - BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М30, кільцева розв`язка Турбівська, рухаючись в напрямку міста Вінниця, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого даний автомобіль отримав механічні ушкодження задньої кришки багажника та заднього бамперу (а.с.4).

Диспозицією статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що застосоване судом першої інстанції стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяцівє надто суворим.

Відповідно до статі 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом - стаття 30 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, за наявності в санкції статті 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті та не вказав на можливість виправлення ОСОБА_1 шляхом застосування до неї більш м`якого стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, ніж позбавлення права керування.

Отже, позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суд першої інстанції обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість , при цьому при накладенні адміністративного стягнення судом в повній мірі не враховано вимоги статті 33 КпАП України, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, тощо.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, характер вчиненого правопорушення не є суспільно небезпечним, беручи до уваги ступінь її вини, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку про застосування до неї стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП в частині застосування адміністративного стягнення змінити.

Призначити ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124, КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Медяний