КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4716/2023
Головуючий в суді І інстанції Трусова Т.О.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Таранова Станіслава Ігоровича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Таранова Станіслава Ігоровича на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а, 13.3 ПДР та скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9а, 13.3 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 16 серпня 2023 року о 09 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Завальній, під час зустрічного роз`їзду з автомобілем Nissan Murano д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила з ним зіткнення, порушивши п. 13.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а отже своїми діями порушила п. 2.9а ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Таранова С.І., поданій 22 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку, указано на необґрунтованість постанови, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи.

Захисник наводив зміст ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 5 розділу ІІ, п.п. 1, 2 п. 1 розділу VІІ, п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, вказував, що в матеріалах справи оптичний диск з портативного відеореєстратора, на якому не зафіксований процес проведення огляду на стан сп`яніння як поліцейським на місці зупинення транспортного засобу, так і в лікарні лікарем-наркологом, що вважав істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026, оскільки неможливо встановити всі обставини та склад адміністративного правопорушення, оцінити дії поліцейських та лікаря-нарколога під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час проведення огляду апелянта на стан алкогольного сп`яніння. Наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, що виникає сумніви в автентичності оригіналу, та складається з декількох частин, зі значним інтервалом вирізки відеозапису, що свідчить про його редагування особою, яка копіювала відеозапис на оптичний диск, що прямо заборонено Інструкцією № 1026.

Наводив зміст ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 4, 5, 8, 9, 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 4152/735, зазначав, що медичний огляд на стан сп`яніння проведений в порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, тобто пізніше 2 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, подія мала місце 16 серпня 2023 року о 09:35, а згідно висновку медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», заповненого 16 серпня 2023 року, датою і часом огляду на стан сп`яніння є 16 серпня 2023 року о 12:00, тобто більш як через 2 години після події. З урахуванням вищевказаного, суд не мав права приймати до уваги висновок медичного огляду ОСОБА_1 .

Зауважував, що в порушення ст. 266 КУпАП, п. 8, 10 Інструкції, працівником поліції не задокументовано факту перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння, оскільки до матеріалів справи не доданий акт огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, в якому зазначені результати проведеного огляду. Момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння на відеозаписі фактично відсутній, оскільки співробітники поліції не вказали на певні ознаки, не вчинили жодних дій, з яких слідує їх виявлення та дієва перевірка.

На переконання захисту, у стороннього спостерігача при перегляді відеозаписів не могло виникнути сумнівів у тому, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова, відображені на відеозаписі, не вказують на наявність у неї явних ознак алкогольного сп`яніння у момент зупинки та після неї. Апелянту не роз`яснювалася процедура проходження огляду на стан сп`яніння та причини, з яких було констатовано факт алкогольного сп`яніння (ніхто з поліцейських не пояснював, що означає відповідний показник на газоаналізаторі, не цікавився, чи погоджується водій з результатами огляду).

При цьому ОСОБА_1 не було виписано і видано відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу, що свідчить про недотримання процедури оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП та відповідно порушено її права та інтереси.

Перебуваючи в лікарні, відносно ОСОБА_1 лікарем-наркологом не проводився повноцінний огляд, лікар лише надав на підпис інформаційну згоду пацієнта та провів зовнішній огляд. Дослідження за допомогою приладу «Драгер» не проводились, лабораторні дослідження на вміст спирту етилового не здійснювались.

Звертав увагу, що відразу після дорожньо-транспортної пригоди апелянт викликала по спеціальній лінії 102 поліцію для оформлення події, при цьому, якщо б вона дійсно перебувала в стані алкогольного сп`яніння, то не стала би цього робити.

Наголошував, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було належно роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не було забезпечене право на допомогу адвоката. Поліцейським під час складання протоколу не було роз`яснено право апелянта на відмову від надання пояснень, а навпаки, поліцейський схилив її написати під диктовку «Обіцяю, такого більше не відбудеться». Зазначене істотне порушення на захист дає підставу для визнання всіх здобутих працівниками поліції у справі даних і документів недопустимими доказами в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева».

Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказував, що згідно матеріалів справи, при зустрічному роз`їзді автомобілі отримали механічні пошкодження (бокові дзеркала), такі пошкодження є незначними, шкоди життю та здоров`ю не завдано. Разом із тим, причиною зіткнення є вимушений маневр апелянтом назустріч автомобілю Nissan для об`їзду глибокої ями, яку вона пізно помітила, що не заперечується обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди та підтверджується письмовими поясненнями та фрагментом відеозапису. За таких обставин, апелянт вчинила вказане правопорушення з необережності та не умисно. Просив застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, оскільки наслідки вчинення адміністративного правопорушення є малозначними.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вимоги ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Таранова С.І., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п. 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 532636 від 16 серпня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано положення транспортних засобів після їх зіткнення, зокрема Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 та Nissan Murano д.н.з. НОМЕР_2 , перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, підписаною обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень;

письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , який пояснив, що керуючи автомобілем Nissan Murano д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Завальна зі сторони вул. Чавдар в сторону вул. Колекторна, побачив, як зустрічне авто Volkswagen Tiguan, об`їжджаючи яму на дорозі, на швидкості в`їхало майже йому «в лоб». Вправо йому ухилятися було вже неможливо, адже він їхав впритул до паркану правим боком по піску. Сталося зіткнення дзеркалами, внаслідок чого повністю розбилося дзеркало на його авто і подряпався від скла трикутник на вікні. Водійка іншого авто відразу відмовилась компенсувати вартість його дзеркала, бо її знайомий сказав, що на Nissan дзеркало буде дорого коштувати, і викликала поліцію. Після ДТП автомобіль Volkswagen Tiguan проїхав ще 25-30 м., звернувши правіше у свою смугу, і зупинився;

частково письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , яка пояснила, що керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Завальна зі сторони вул. Колекторна в сторону вул. Чавдар, рухалась по дорозі, вимушена була об`їхати яму, назустріч рухалось авто Nissan Murano, яке не зупинилося і не пропустило її. Було відбито дзеркало, яке потрапило їй в лице і голову, внаслідок чого вона має пошкодження лівої сторони обличчя, медичної допомоги не потребує.

Вищевказані докази дозволяють в повній мірі відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди та є достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції відтворено механізм дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що обидва транспортні засоби рухались проїзною частиною вулиці Завальної у протилежних напрямках (Nissan Murano під керуванням ОСОБА_2 - в сторону вулиці Колекторної; Volkswagen Tiguan під керуванням ОСОБА_1 - в сторону вул. Ващенко (Чавдар)) та на момент зіткнення керований ОСОБА_1 автомобіль здійснював об`їзд перешкоди (ями) з виїздом на зустрічну смугу. Згідно з даними схеми місця ДТП, яка є об`єктивним доказом, оскільки підписана без зауважень обома учасниками пригоди, ширина проїзної частини на місці пригоди становить 9,5 м. Зафіксоване на схемі місце контакту транспортних засобів на відстані 4,3 м. від краю проїзної частини, призначеної для руху в сторону вулиці Колекторної, дає підстави стверджувати, що транспортні засоби зіткнулись в межах зустрічної смуги відносно напрямку руху автомобіля Volkswagen Tiguan. Кінцеве розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення та локалізація описаних у додатку до схеми пошкоджень транспортних засобів повністю узгоджуються з наведеним вище механізмом дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного інтервалу, виїхавши на смугу зустрічного руху, що спричинило зіткнення з автомобілем Nissan Murano д.н.з. НОМЕР_2 .

Судом першої інстанції надано правильної оцінки доводам ОСОБА_1 , що водій автомобіля Nissan Murano повинен був їй дати дорогу, та спростовано дані доводи з посиланням на ст. 13.4 ПДР, згідно якої якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд приймає до уваги, що доводи апеляційної скарги зосереджені на незгоді апелянта зі встановленням вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і не містять аргументів, в яких захисник Таранов С.І. спростовує висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 532636 від 16 серпня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського;

висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 16 серпня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підписаного ОСОБА_1 , згідно якого, ОСОБА_1 була направлена на огляд 16 серпня 2023 року о 11:30, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,88 проміле);

розпискою, складеною ОСОБА_1 16 серпня 2023 року, якою вона підтвердила факт відсторонення її від керування 16 серпня 2023 року о 13:05 автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 ;

розпискою, складеною ОСОБА_3 16 серпня 2023 року про те, що він зобов`язується доставити автомобіль Фольксваген за адресою м. Київ вул. Садова, 54.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 8, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 4152/735, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове.

Згідно з п. 3, 14 розділу ІІІ Інструкції № 4152/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Дотримання наведених вимог під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Судом першої інстанції враховано пояснення ОСОБА_1 про те, що внаслідок зіткнення транспортних засобів вона отримала травму голови і про своє травмування вона також заявляла поліцейським під час документування ДТП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та зроблено правильні висновки, що проведення її огляду на стан сп`яніння було обов`язковим у закладі охорони здоров`я, що узгоджується з положеннями п. 14 розділу ІІІ Інструкції № 4152/735, п. 9 Порядку № 1103.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги, що в порушення ст. 266 КУпАП, п. 8, 10 Інструкції № 4152/735, працівником поліції не задокументовано факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки до матеріалів справи не доданий акт огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, в якому зазначені результати проведеного огляду, і момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння на відеозаписі фактично відсутній, оскільки співробітники поліції не вказали на певні ознаки, не вчинили жодних дій, з яких слідує їх виявлення та дієва перевірка.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 на поліцейському автомобілі добровільно прослідувала у заклад охорони здоров`я, доказів протилежного стороною захисту не надано, дії поліцейських нею не оскаржувались, більше того, ОСОБА_1 в суді пояснила, що на місці ДТП потерпілий висловив підозру щодо її перебування у стані алкогольного сп`яніння, і наведене дало суду першої інстанції підстави вважати, що ОСОБА_1 розуміла і усвідомлювала мету доставлення її до закладу охорони здоров`я та суть правопорушення, у якому вона підозрювалась.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не може погодитися з необґрунтованими доводами апеляційної скарги, що апелянту не роз`яснювалася процедура проходження огляду на стан сп`яніння та причини, з яких було констатовано факт алкогольного сп`яніння.

Поліцейськими протягом двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (згідно даних, зазначених у висновку - о 11:30) забезпечено її доставку до медичного закладу для проходження огляду, обстеження проведено лікарем-наркологом КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», в результаті чого за допомогою спеціальних технічних засобів (газоаналізатору) встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,88 проміле. З даними результатами ОСОБА_1 погодилась, підписавши висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

Крім того, судом першої інстанції звернуто увагу, що у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано момент прибуття наряду поліції на місце ДТП о 10:41.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги, що датою і часом огляду на стан сп`яніння є 16 серпня 2023 року о 12:00, тобто більш як через 2 години після події, і суд не мав права приймати до уваги висновок медичного огляду ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було виписано і видано відповідного направлення на огляд водія, з огляду на те, що за змістом Інструкції № 4152/735 направлення та акт медичного огляду залишаються в закладі охорони здоров`я, із запитом до КМНКЛ «Соціотерапія» щодо надання копій вказаних документів захисник не звертався, такого клопотання він не заявив і в суді.

Апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги, що лікарем-наркологом не проводився повноцінний огляд, лікар лише надав на підпис інформаційну згоду пацієнта та провів зовнішній огляд, а дослідження за допомогою приладу «Драгер» не проводились, з огляду на те, що такі доводи суперечать доводам ОСОБА_1 в суді першої інстанції, яка посилалася на те, що на приладі «Драгер», за допомогою якого проводився її огляд в закладі охорони здоров`я, нібито вже був вставлений мундштук.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що з огляду на характер наявної у ОСОБА_1 травми, яка не була тяжкою, у даній ситуації не підлягала застосуванню вимога Інструкції № 4152/735 щодо обов`язкового проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, і таких вимог не заявляла і ОСОБА_1 , яка була ознайомлена з результатами медичного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить її власноручний підпис у графі «Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду».

Результати медичного огляду, проведеного 16 серпня 2023 року в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_1 не спростовані.

Судом першої інстанції було в повній мірі оцінено доводи захисника Таранова С.І., які він повторно викладає в апеляційній скарзі, щодо недотримання поліцейськими вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, і спростовано ці доводи тим, що незважаючи на недотриманні поліцейським при здійсненні відеозйомки поліцейським вимоги безперервності, встановленої пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026, вказана обставина не може бути підставою для визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсними, оскільки такий огляд проводився не поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у закладі охорони здоров`я, де застосування технічних засобів відеозапису ні Інструкція № 1026, ні будь-які інші нормативні акти не передбачають.

Апеляційний суд також враховує, що епізод відеозапису, під час якого ОСОБА_1 знаходиться в медичному закладі і проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на наявність технічних проміжків, є хронологічно цілісним (після заставок відеозапис починається з цієї ж секунди) і ознак видалення частин відеозапису не містить.

Апеляційний суд не може погодитись із доводами апеляційної скарги, що у стороннього спостерігача при перегляді відеозаписів не могло виникнути сумнівів у тому, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова, відображені на відеозаписі, не вказують на наявність у неї явних ознак алкогольного сп`яніння у момент зупинки та після неї, оскільки дані доводи ґрунтуються на припущеннях та особистій інтерпретації захисником стану ОСОБА_1 , зафіксованого на відео, і не спростовують виявлення у неї стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , перебуваючи дійсно в стані алкогольного сп`яніння, не стала би викликати поліцію, ґрунтуються на припущеннях та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд приймає до уваги, що на відеозаписі ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими повідомила, що вчора вживала алкогольні напої (шампанське).

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі с бодікамери поліцейського не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 її прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Разом із тим, процесуальні права ОСОБА_1 , передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в повній мірі були поновлені під час розгляду справи судами.

Так, ОСОБА_1 , реалізуючи свої процесуальні права, уклала договір про надання правничої допомоги з захисником Тарановим С.І., який брав участі під час розгляді справи в суді першої інстанції та подав апеляційну скаргу на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, в якій детально виклав доводи щодо її незаконності та необґрунтованості. Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 користувалася своїми процесуальним правами, а тому він не була позбавлена права на захист та доступ до правосуддя.

Таким чином, вказані обставини відповідно до норм КУпАП не є підставою для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення її до відповідальності та на законних підставах наклав на неї стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення (ч. 1 ст. 130 КУпАП), належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.3 та 2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Клопотання апеляційної скарги щодо застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП, а саме звільнення її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням в зв`язку з малозначністю адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відхиляється апеляційним судом, з огляду на доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необхідності застосування адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення (ч. 1 ст. 130 КУпАП), що передбачено ст. 36 КУпАП.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Таранова Станіслава Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 13.3, п. 2.9а, ПДР та скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.