Справа № 571/585/23
Провадження № 3/571/275/2023

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі судді Комзюк А.Ф., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Осики Ю.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця контрактної служби в/ч НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №291377 від 02.04.2023: «02 квітня 2023 року о 00 годин 35 хвилин на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 258 км+50м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 №0523, що підтверджується тестом №3804 від 02.04.2023, результат огляду становить 1,32 %о проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не згідний, у зв`язку з тим було проведено огляд в медичному закладі, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №39 від 02.04.2023, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вини своєї у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що є військовослужбовцем контрактної служби, у зв`язку з введеним воєнним станом, проходить службу за місцем дислокації військової частини на території Рокитнівської територіальної громади, точне місце не розголошує. В той вечір, 01 квітня 2023 року до них звернувся місцевий житель ОСОБА_2 за допомогою та попросив відвезти хвору дитину в лікарню, оскільки швидка за викликом довгий час не їде. В силу крайньої необхідності, змушений був сісти за кермо. Переїхавши автодорогу Київ-Ковель-Ягодин, їх зупинив патрульний автомобіль. На вимогу поліцейських він пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат показав 1,32 %о. З результатом не погодився, так як в той день вжив алкогольні напої у незначній кількості. Повторно проходив огляд в лікарні, однак тривалий час прилад не міг показати результат. Через декілька спроб показало 1,61 %о, який вважає неправильним та просив взяти для дослідження кров, однак йому відмовили. Оскільки матеріали справи містять неточності, просить прийняти рішення згідно закону.

Захисник адвокат Осика Ю.П. зазначив, що керуючи тарснпортним засобом ОСОБА_1 жодних порушень Правил дорожнього руху не допустив, тому підстав для зупинки не було, а відтак послідуючі всі дії патрульних поліцейських є незаконними. Також в протоколі невірно зазначено місце скоєння правопорушення, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що місце зупинки було при в`їзді в с.Масевичі, а в протоколі зазначено автодорога Київ-Ковель-Ягодин. Крім того, згідно направлення на огляд водія вбачається, що ОСОБА_1 був направлений до КНП «Рокитнівська БЛІЛ» о 01 год.30 хв.. Однак, згідно витягу №39 із журналу реєстрації медичних оглядів, огляд пройшов ОСОБА_3 , а огляд проведено о 01 год.19 хв. ще до направлення. Відтак, вказаний витяг не є належним доказом у справі. Враховуючи вищенаведене, просить справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши протокол, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобі огляд проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1,2,3 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, п.6 Інструкції).

У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та результату тесту Alcotest Drager 6810 №3804 від 02.04.2023, результат огляду становить 1,32 %о проміле.

Однак, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, про що зазначено в адміністративному протоколі та підтверджується відеозаписом нагрудної камери поліцейського №472830 (klip-3).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, 02.04.2023 о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП «Рокитнівська БЛІЛ».

Згідно витягу №39 із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлено, що 02.04.2023 о 01 год. 19 хв. проведено огляд ОСОБА_3 за допомогою приладу «Алкофор 505» та встановлено алкогольне сп`яніння 1,614%о.

Отже, зі змісту вказаного витягу огляд особи на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено ще до направлення особи на огляд, а огляд пройшов ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 ..

За вказаних обставин, зазначений витягу №39 із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не є належним та допустимим доказом у справі.

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери поліцейського №472830 (klip-5), о 01.год. 59 хв ОСОБА_1 пройшов огляд в КНП «Рокитнівська БЛІЛ», про що повідомив черговий лікар. Водночас, показник приладу «Алкофор» на відео не зафіксовано, що також піддається сумніву.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст.62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» вказав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які беззаперечно стверджували, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він не може бути визнаний винуватим у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 11.05.2023.

Суддя А.Ф.Комзюк