КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/4646/2023 Постанова винесена суддею Олійник С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Бондаренко Д.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей: доньку, 2012 р.н., та доньку 2014 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 18 травня 2023 року о 20 год. 45 хв. в с. Нові Петрівці Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідий покрив шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду складено за відсутності об`єктивних висновків стосовно заперечення наданого стороною захисту, без об`єктивної оцінки та обґрунтування всіх обставин прийняття рішення з урахуванням доказів невинуватості наданих стороною захисту. Зміст мотивувальної частини рішення викладений за фактами наданими працівниками поліції, а докази надані стороною захисту у письмовому запереченні або не досліджені, або враховані без надання належної оцінки.

При цьому, на думку апелянта, працівники поліції не здобули жодних доказів керування ним автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння. На відео з бодікамери поліцейського чітко зафіксовано огляд на виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , де зокрема проведено поверхневий огляд обличчя, зіниць ока та координацію рухів. Під час проведення огляду жодних ознак, які вказані в протоколі, на відео не зафіксовано. Більше того, вказані в протоколі ознаки спростовуються відеофіксацією. Отже, законних підстав для його затримання та пред`явлення йому вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції не мав.

Також, відповідно до відеозапису бодікамери, після огляду водія на встановлення ознак сп`яніння працівники поліції пред`явили йому вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній чітко на камеру відповів згодою. Проте працівник поліції, замість виконання своїх прямих обов`язків щодо доставки водія у медичний заклад для огляду, продовжив незрозумілий огляд на виявлення додаткових ознак сп`яніння, почав вимагати від водія додаткових дій, а в подальшому, користуючись своїм службовим становищем, створив умови для змушеної його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому апелянт зазначає, що запізнювався на вокзал, де мав зустріти сестру.

В подальшому працівники поліції, скориставшись його безпорадним станом, вказуючи про відповідальність за керування в стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, знову запропонували пройти огляд, на що він вкотре погодився. Після цього працівники поліції повідомили, що вони не будуть його везти на огляд, а викличуть інший екіпаж з міста Києва, почали розповідати про час, який буде затрачений на огляд. Розуміючи, що працівники поліції його не відвезуть до закладу охорони здоров`я на огляд, а будуть чекати екіпажу з м. Києва, він, з метою збереження свого часу, змушений був відмовитися від проходження огляду, про що дав пояснення у протоколі.

Таким чином, звинувачення викладені в протоколі про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з бодікамери.

На думку апелянта, підстав, які б свідчили про наявність в його діях вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не має. Усі звинувачення ґрунтуються на обставинах, які не мають фактичного підтвердження, а сам протокол складений за відсутності будь-яких підстав для вимоги до водія про проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані обставини, як і не надав об`єктивної оцінки факту неодноразової чіткої згоди на проходження огляду на стан сп`яніння зафіксованого на відео.

Твердження суду про безпідставну і чітку відмову водія від проходження медичного огляду спростовується відеодоказами, а винесене судом рішення про його вину за викладеними фактами є сумнівним.

Суд не дав об`єктивної відповіді на факти відсутності ознак сп`яніння у водія, фактичні дані про його згоду на проходження огляду, яка зафіксована на відео, про що сторона захисту наголошувала в своїх письмових запереченнях.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Бондаренко Д.Г. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.05.2023 року серії ААД № 367075, який складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та самим ОСОБА_1 , зауважень і заперечень щодо викладених у ньому обставин не містить; направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.05.2023 року, у зв`язку з виявленням у нього таких ознак наркотичного сп`яніння - неприродна блідість шкірного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук; розширені зіниці очей , які не реагують на світло; відеозаписі з нагрудної камери поліцейських.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою, та, всупереч тверджень апелянта, в своїй сукупності доводять, що ОСОБА_1 , 18 травня 2023 року о 20 год. 45 хв. в с. Нові Петрівці Київської області керував автомобілем NISSAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідий покрив шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння спростовуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМНКЛ «Соціотерапія» від 18.05.2023 року, у якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло.

Вказані обставини підтверджуються і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, як останній не лише проводить огляд на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, але й неодноразово їх озвучує ОСОБА_1 .

Крім того, вказаним відеозаписом, підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Зокрема на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції перевіряє документи ОСОБА_1 , його рухи, зіниці очей, питає, чи не має у нього наркотичних засобів, повідомляє, що у нього бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук, пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 спочатку погоджується, потім каже, що поспішає. Працівник поліції пояснює, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що необхідно проїхати до лікарні для проходження огляду, пояснює наслідки такої відмови, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою.

При цьому з відеозапису не вбачається жодного тиску чи маніпуляції з боку працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 , а вбачається те, що ними роз`яснюється процедура проведення огляду, де він буде проводитись, яким чином його туди буде доставлено і скільки часу це буде відбуватись за тим, щоб він міг розрахувати свій час і попередити сестру, оскільки сам ОСОБА_1 з`ясовував у працівників поліції, як довго це буде, та які наслідки матиме його відмова від огляду. На вказаному відеозаписі чітко зафіксована добровільна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, яка мала місце протягом зазначених у протоколі часових меж - від керування з ознаками наркотичного сп`яніння до складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, з наведених обставин вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції при вчиненні вказаних дій матеріали справи не містять.

Отже, сукупність зібраних і направлених до суду першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому висновок судді про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, що також вказує на повноту, всебічність і неупередженість суду першої інстанції під час розгляду справи.

Також суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суді Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.