Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1571/23
Провадження по справі № 3/514/1009/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Державної податкової служби України Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності керівника ФГ «АС Попаз» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до протоколу ФГ «АС Попаз» здійснювало зберігання пального за адресою: Одеська область, Тарутинський район с/рада Виноградівська, комплекс будівель та споруд №2 без наявності ліцензії. На підтвердження вчиненого правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додано акт перевірки, акт про неявку до контролюючого органу, доповідна записка.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заперечення,відповідно до якого заперечує, оскільки вважає, що акт фактичної перевірки, як єдиний доказ, який долучений до матеріалів справи не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Просить закрити справу у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши вказані матеріали суд встановив наступне. Як зазначено в акті перевірки здійснено обстеження місця зберігання пального та встановлено наявність ємностей, які вказані в ліцензії на право зберігання пального ( виключно для потреб власного споживання чи промислової переработки) за адресою: Одеська область Тарутинський район с/рада Виноградівська, комплекс будівель та споруд №2 -80000 літрів. Згідно договору оренди нежитлового приміщення та прилеглої території від 11.12.2019 року №1, підприємство проваджує свою господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до ліцензійного реєстру діючих ліцензій на право зберігання пального підприємством отримано ліцензію 20.02.2020 року на загальну кількість резервуарів 80000літрів, АДРЕСА_1 Згідно інформації зворотно - сальдових відомостей за квітень 2020 року здійснювалось зберігання пального у кількості 130147 літрів, що більше загальної кількості резервуарів зазначених у ліцензії.

12.02.2021 року ліцензія № 000473 від 20.02.2020 року за адресою, АДРЕСА_1 була анульована за заявою суб`єкта господарювання.15.02.2021 року суб`єктом господарювання отримано ліцензію на загальну кількість резервуарів 80000літрів, за адресою : Одеська область, Тарутинський район с/рада Виноградівська, комплекс будівель та споруд №2.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (пункт 80.1 статті 80).

Відповідно до вимог пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи); фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

Згідно з вимогами пунктів 80.5 та 80.7 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції; допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акту.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акту чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Норми статей 80 та 81 Податкового кодексу України прямо визначають, що копія наказу про проведення перевірки має бути вручена платнику податків або його уповноваженому представнику, фактична перевірка має відбуватися також у присутності посадових (службових) осіб платника податків або його представників, і саме ці особи мають право надавати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акту перевірки.

Згідно з приписами статті 15 Податкового кодексу України платниками податків є фізичні особи та юридичні особи, які здійснюють свою діяльність через керівника.

Питання визначення уповноважених осіб платника податків унормовано положеннями статті 19 Податкового кодексу України, зокрема відповідно до пункту 19.2 вказаної статті, представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності.

Відповідно до частини другої статті 65 Господарського кодексу України, власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до статті 114 Господарського кодексу України фермерське господарство є формою підприємництва громадян з метою виробництва, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Відносини, пов`язані із створенням та діяльністю фермерських господарств, регулюються цим Кодексом, а також законом про фермерське господарство, іншими законами.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України від 09.06.2003 № 973-IV «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Як було встановлено в судовому засіданні матеріали справи не містять вичерпних доказів вчинення протиправних дій, що мають наслідком притягнення посадових осіб ФГ «АС Попаз» до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.164 КУпАП. Зокрема, до матеріалів справи не додано наказу про проведення перевірки, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити підстави проведеної перевірки, що визначені ст.81 Податкового кодексу. Направлення на проведення перевірки також до матеріалів справи не долучено, у зв`язку з чим також не можливо встановити чи проводилась фактична перевірка за участі керівника чи уповноваженої особи, що також має відповідати вимогам ст. 80,81 Податкового кодексу України. Відповідно до інформації, яка зазначена у висновку перевірки, суб`єкт господарювання відмовився від ознайомлення та підписання з актом перевірки, на підставі чого складено акт, який також у матеріалах справи відсутній.

Згідно ст.19 Конституції України,органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина в інкримінованому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення посадової особи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Керуючись п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 245, 280, 256, 251,284, 288КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.164 Кодексу України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: П.А. Кравченко