Єдиний унікальний номер 341/194/23
Номер провадження 3/341/94/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. за участю
секретаря судового засідання Матейко О. С.,
Гриніва В. М.,
захисника Кобзана Р. М.,
розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наступних встановлених суддею обставин.
02 лютого 2023 року о 10 годин 30 хвилин у селі Дем`янів по вул. Калуській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Транзит, н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`ягніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», тест 5986, результат 0,89 % проміле. З результатом не згідний. Від проходження медичного огляду в медичному закладі Галицька лікарня у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розгляд справи призначено на 20.02.2023 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
За клопотанням ОСОБА_1 про надання можливості підготуватися до захисту і залучити адвоката судовий розгляд відкладено на 07.03.2023.
06.03.2023 до суду надійшли заперечення адвоката Кобзана Романа, в яких він просить закрити провадження у справі. При цьому адвокат просить закрити провадження у справі, оскільки вважає, що у справі відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України.
Також, 06.03.2023 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просить закрити провадження у справі, оскільки його незаконно зупинили і поліцейські істотно порушили визначену КУпАП процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
У призначене судове засідання 07.03.2023 з`явився ОСОБА_1 та його захисник. У судовому засіданні просили справу закрити з підстав, викладених у запереченнях і заяві.
У наданих до суду запереченнях висловлено наступні доводи:
- зупинка ТЗ ОСОБА_1 була незаконною;
- ОСОБА_1 не роз`яснили процедуру проходження огляду на місці зупинки та в лікарні;
- ОСОБА_1 хворіє на гіпертонічну хворобу, тому були відповідні ознаки на обличчі;
- роздрукований тест Драгеру не містить підпису особи;
- особу безпідставно змушували здавати кров для проведення огляду і саме від такого огляду відмовився ОСОБА_1 ;
- пройти огляд пропонували медичні працівники, які не уповноважені проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння;
- ОСОБА_1 не надали складене щодо нього направлення для проходження огляду у медичному закладі;
- особі не вручено складений щодо неї протокол;
- поліцейські порушили установлений у статті 266 КУпАП порядок.
У судовому засіданні на запитання судді, чи захист отримав доступ до матеріалів справи, мав можливість отримати копію протоколу і чи потрібний додатковий час для підготовки до захисту, захисник підтвердив достатність отриманого часу для підготовки до розгляду справи.
Надаючи правову оцінку наявним у справі доказам та поданим запереченням, поясненням особи, суддя виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Суддя розглядає справу виключно у межах викладеного у протоколі обвинувачення у відмові від проходження огляду, а тому зазначені у запереченнях зауваження щодо роздруківки результатів тесту, щодо свідоцтва про повірку використаного на місці зупинки технічного засобу поліцейськими, а як наслідок доводи про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, суддя вважає необґрунтованими.
Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, проаналізувавши надані заперечення, суддя встановив, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з огляду на таке.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2023 року серії ААД № 118098, у якому зафіксовано час, місце та спосіб вчинення правопорушення, відмова особи від надання пояснень та підпису протоколу, зокрема щодо отримання копії протоколу;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано зупинений транспортний засіб Форд Транзит, н. з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , чого він не заперечував. Автомобіль зупинили працівники поліції у межах вжиття заходів щодо проведення мобілізації під час воєнного стану за участю представників РТЦК СП. Під час розмови із ОСОБА_1 водію виловлено підозру щодо вживання алкогольних напоїв і запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Особа на огляд погодилась. Працівник поліції роз`яснив водію процедуру проходження огляду. За результатами проведеного огляду, який фіксувався на відеозапис, відповідно, результат продуву спеціального технічного засобу становив 0,89 % проміле. ОСОБА_1 із результатом не погодився і на пропозицію працівника поліції пройти огляд у медичному закладі погодився. Надалі наявні у справі відеозаписи відображають як ОСОБА_1 у медичному закладі скаржиться на погане самопочуття, намагається уникнути процедури проходження огляду у лікарні. Після обстеження стану здоров`я ОСОБА_1 медичні працівники констатують відсутність ознак гострого стану захворювання особи і неодноразово запитують, чи згідний він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Медичні працівники стверджують, що від особи чути запах алкоголю. На чіткі запитання працівників медичного закладу, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. Тобто, у медичному закладі особа відмовилась пройти огляд на стан сп`яніння у присутності працівників цього медичного закладу і з фіксацією такої відмови за допомогою технічного пристрою відеозапису поліцейського. Особі роз`яснили наслідки такої відмови. Надалі працівники поліції близько години шукають ОСОБА_1 у медичному закладі з метою оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. На відео зафіксовано як ОСОБА_1 , який є працівником медичної сфери (фельдшер), заховався у одному із кабінетів лікаря під столом. Після виявлення ОСОБА_1 поліцейський зачитав особі права згідно зі статтею 268 КУпАП. Також, на відео відображено зачитування протоколу особі та відмову особи отримати його примірник, підписати протокол, надати пояснення по суті порушення. Тривалі відеозаписи містять дані, які свідчать про намагання особи уникнути процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, переховування від поліцейських.

- примірнику супровідного листа поліції від 03.02.2023 про направлення особі копії протоколу;

- направленні на огляд водія від 02.02.2023 із описом зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння особи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин другої-шостої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі Порядок № 1103), Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наявні у справі докази, зокрема тривалі відеозаписи, дають підстави для висновку про те, що працівники поліції дотримались установлено у статті 266 КУпАП порядку щодо послідовності дій, спрямованих на проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі на місці зупинки водія та у медичному закладі. Також, дотримано приписів Порядку № 1103, зокрема в частині забезпечення проведення такого огляду особи шляхом її доставлення у медичний заклад протягом 2 годин.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З огляду на те, що особа з результатами огляду на місці зупинки не погодилась, висловила бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, наявну відеофіксацію процедури забезпечення поліцейськими можливості особи пройти огляд на стан сп`яніння та її відмову від такого огляду у медичному закладі, суддя зазначає про дотримання поліцейськими процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.
Наявний відеозапис спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення спростовує доводи захисника щодо невручення особі примірника протоколу, оскільки на відео поліцейські такий примірник вручали під підпис, від якого особа відмовилась. Крім того, у справі наявні дані про надсилання протоколу особі. Також, з протоколом особа і її захисник мали можливість ознайомитись у суді, для чого суддя і відкладав розгляд справи.
Обов`язок вручення особі примірника протоколу покликаний забезпечити реалізацію права особи знати, у чому вона обвинувачується, а також реалізацію прав на захист, зокрема з метою належної підготовки цієї особи до розгляду справи щодо неї.
Суддя наголошує на тому, що захист підтвердив достатність часу для підготовки до розгляду справи, а ОСОБА_1 розуміє, у чому обвинувачується.
Таким чином, під час розгляду цієї справи права ОСОБА_1 в частині підготовки до розгляду справи, реалізації права на захист, повністю забезпечено, а особа їх реалізувала.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується зафіксованими на відеозаписі розмовами. Факту керування ТЗ не спростовує у своїх запереченнях і ОСОБА_1 , його захисник. У судовому засіданні факт керування ТЗ ОСОБА_1 підтвердив.
На переконання судді, не заслуговують на увагу доводи захисту про те, що ОСОБА_1 у медичному закладі відмовлявся саме від здачі крові для проходження огляду, оскільки це не передбачено чинним законодавством, а сам ОСОБА_1 боїться здавати кров. Так, тривалі відеозаписи свідчать про те, що ОСОБА_1 у медичному закладі уникав проходження огляду, а його відмови не були пов`язані з необхідністю здавати кров для такого огляду. При цьому суддя погоджується з доводами захисника про те, що для проведення огляду у медичному закладі на виявлення стану алкогольного сп`яніння не передбачено здавати біоматеріал (кров). Проте, відмови ОСОБА_1 , зокрема зафіксована на відеозаписі о 12 годині 03 хвилин, стосувалася пропозиції медичного працівника взагалі проходити огляд, а не здавати кров.
Також, суддя вважає необґрунтованими доводи захисту про те, що пропозицію проходити огляд і детально роз`яснити процедуру такого огляду у лікарні повинен був здійснювати саме уповноважений лікар, оскільки така вимога нічим не передбачена.
Загалом, аналіз наявних відеозаписів дає підстави для висновку про свідому відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння і ця відмова не була пов`язана з озвученою медсестрою необхідністю здавати кров.

Крім того, вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруєного дерева».
Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
Проте, факт зупинення автомобіля ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах, тощо) є належними і допустимими.
Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.
Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Не заслуговують на увагу і доводи захисту про те, що протокол не відповідає вимогам до обвинувального акта, оскільки у ньому не викладено, у чому саме полягали дії ОСОБА_1 , спрямовані на відмову від огляду. Зміст протоколу є зрозумілим, як і викладене у ньому порушення, яке полягає у відмові на пропозицію працівників поліції і медичних працівників пройти огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння після незгоди з результатами огляду на місці зупинки ТЗ.
Також, суддя не вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність відеофіксації заповнення протоколу та не вручення особі направлення на огляд у медичному закладі, як на підставу для закриття провадження у справі, оскільки такі процедурні порушення не вплинули і не могли вплинути на реалізацію права особи на захист, встановлення фактичних обставин у справі. При цьому суддя звертає увагу на те, що переховування ОСОБА_1 від працівників поліції у приміщенні лікарні, зокрема під столом у підсобному приміщенні робочого кабінету одного з лікарів, розшук його поліцейськими близько однієї години, додатково свідчать про бажання особи уникнути відповідальності, відсутність її бажання брати участь в оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Так само не є підставою для закриття провадження у справі відсутність факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції, оскільки це не змінює факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і не звільняє особу від передбаченої відповідальності за таку відмову.
Підсумовуючи усе викладене вище, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.
Водночас ОСОБА_1 та його захисник не надали жодного доказу того, що особа не вчиняла інкримінованого їй правопорушення, та своїми запереченнями не спростували його вчинення.
Отже, з огляду на викладене, доходжу висновку про те, що усі доводи захисника ОСОБА_1 спрямовані виключно на забезпечення уникнення особою адміністративної відповідальності, а не на встановлення об`єктивних обставин, які б доводили відсутність складу адміністративного правопорушення з його боку.
Відповідно до статті 33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Розглядаючи цю справу, суддя також враховує воєнний стан у державі. З огляду на викладене, враховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовилась виконати обов`язок щодо проходження огляду. Водночас, вважаю неприпустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян, особливо під час воєнного стану.
Факт керування ТЗ і відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,0 грн.

Керуючись статтями 130, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ