ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульньої поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 03.09.2023 о 04 год. в м. Житомирі, вул. Чуднівська, 106-в водій ОСОБА_1 керував т/з Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведіна, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановлено законом порядку водій відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що працює таксистом, 03.09.2023 на початку 4-ї години ранку приїхав на АЗС, де чекав напарника, який мав його змінити. Сидів в т/з, пив каву та до нього підійшли чоловік і жінка, які бажали замовити таксі, але він повідомив, що закінчив зміну та чекає напарника, який має в подальшому працювати. Чоловік і жінка попросилися разом почекати, щоб в подальшому скористатися послугами таксі, на що він не заперечував. Зазначені особи сіли в автомобіль, спілкувалися і останні запропонували випити, на що погодився, оскільки наміру керувати т/з не мав. Випив трохи горілки та пиво. В цей час під`їхав патрульний автомобіль і поліцейські підійшли до них, попросили вийти з автомобіля, що одразу виконав вимогу, та надав документи, оскільки була комендантська година. Потім поліцейсьткі почали здйнювати обшук його та т/з, щось шукали, однак заборонених предметів не знайшли. Він пояснив чому знаходився на АЗС. Зазначив, що т/з не керував, а тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняю

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що разом з ОСОБА_1 , на одному т/з, надає послуги таксі. О 5-й ранку мав змінити ОСОБА_4 , де останній його чекав на АЗС. Прибувши на місце, побачив автомобіль, але ОСОБА_5 не було, а тому зателефонував останньому, який попросив почекати. Через деякий час ОСОБА_4 привезли поліцейські. В послідуючому, ОСОБА_4 йому розповів, що чекав зміну на АЗС і вцей час прибули поліцейські, які проводили обшук його та автомобіля, а потім повезли в лікарню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді-камери поліцейського, додаткові документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Як вбачається з відеозапису боді-камери поліцейського, останнві здійснють обшук ОСОБА_1 та його т/з. З розмови поліцейських слідує, що вони шукають заборонені предмети, а саме наркотичні засоби, висловлюючись, "що тут буде три нуль дев`ять". Не виявивши заборонених предметів, поліцейський висловив підозру, що ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запитує чи погоджується останній пройти огляд на місці чи у лікаря. На що ОСОБА_4 повідомив, що згоден пройти огляд у лікаря. При цьому, зазначений відеозапис не містить доказів про те, що ОСОБА_4 керував т/з і не містить доказів про те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, доказів про те, що ОСОБА_1 керував т/з суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння від 09.11.2015 № 1452/735, а також "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведеня огляду з метою виявлення стані сп`яніння ...", затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушеня, у якому зазначає ознаки сп`яіння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.6 ст. 266 КУпАП, не залучено участь двох свідків.

В даному випадку стан сп`яніння водія не встановлено, відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко