Провадження № 3/537/679/2023
Справа № 537/1083/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2023 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко Іван Іванович, розглянувши матеріал, який надійшов з Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 не сплатив на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 500,00 грн щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 починаючи 04.04.2011 і до повноліття дитини за виконавчим листом №2-965/11, виданим 06.07.2011 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, що призвело до виникнення заборгованості за період з 03.01.2019 по 28.02.2023 у сумі 19 062 грн 00 коп., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за вказаним місцем проживання та реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про день та час судового засідання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1831 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

Враховуючи викладене та вимоги ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Розглянувши справу, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 1831 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 1831 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Аналізуючи в сукупності докази, що маються в справі, зокрема відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №3 від 16.03.2023, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів складає 19 062 грн 00 коп. (а.с.1-3); копії виконавчого листа №2-965/11, виданого 06.05.2011 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 500 грн щомісячно на утримання малолітньої дитини-сина ОСОБА_3 починаючи з 04.04.2011 до досягнення ним повноліття (а.с.4-5); копії заяви Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про примусове виконання рішень про стягнення аліментів від 19.07.2021 за підписом ОСОБА_4 (а.с.6-7); копії постанови державного виконавця від 03.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66366512 щодо ОСОБА_1 (а.с.8); розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 01.03.2023 загальний розмір заборгованості складає 41 814 грн 50 коп. (а.с. 9-12); копії постанови державного виконавця від 05.10.2022 про арешт майна ОСОБА_1 у ВП № 66366512 (а.с. 16); витязі про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 17.01.2023 № 82109548 (а.с.17-19); письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15.03.2023 та інших матеріалах в їх сукупності, приходжу до висновку, що вказані докази містять фактичні дані, які свідчать, що на час складання державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення №3 у ОСОБА_1 була наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП.

Обираючи вид стягнення правопорушнику, суддя обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність не вбачає.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 1831 КУпАП, у вигляді виконання суспільно корисних робіт.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що з правопорушника необхідно стягнути на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. 1831, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Полтавським апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення

Суддя Іван Іванович Дядечко