Справа № 333/4752/22
Провадження № 3/333/185/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши матеріали справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

передбаченої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2022 р. о 08 год. 00 хв. в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Автозаводська з вул. Новокузнецька, водій ОСОБА_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати транспортний засіб, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду - бордюр. В результаті ДТП транспортні засоби, бордюр отримали механічні пошкодження, спричинені матеріальні збитки, постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

З вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про місце і дату розгляду справи за даним протоколом (Комунарський районний суд м. Запоріжжя, 24.10.2022 р.).

У судове засідання 24.10.2022 року та в наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На повідомлену ОСОБА_1 , при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, адресу його проживання судом надсилались судові повістки, які повернулась до суду з причини «адресат відсутній за адресою». На телефонний номер ОСОБА_1 , зазначений останнім, направлялись смс-повідомлення з викликом в судові засідання по цій справі, які були йому доставлені. Також на сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя публікувалися оголошення про виклик ОСОБА_1 в судові засідання. З клопотаннями про відкладення слухання справи, зміну адреси свого проживання, номер телефону, чи з будь-яких інших процесуальних питань ОСОБА_1 , до суду не звертався.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду вищевказане, ОСОБА_1 також мав особисто докласти зусилля для дізнання про дату судового розгляду про відому йому судову справу.

Враховуючи вищезазначене, положення ст.. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП України з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджена наступними дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №389369 від 10.10.2022 р., в якому викладені вищезазначені обставини вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

- схемою, фото таблицею та відеозаписом з місця ДТП, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.10.2022 р.;

Оцінивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги:

- п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вулиці.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Правопорушення, передбачене ст. 124 КУПАП, скоєне ОСОБА_1 10.10.2022 р. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи, а саме, 26.01.2022 р., сплинув строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд наголошує, що встановлюючи вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших. Аналіз диспозиції та санкції 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 10.10.2022 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 276-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження в справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду міста Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна