3/441/41/2023 441/1774/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника Відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 173446 від 30.11.2022 року, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 30.11.2022, о 18 год. 45 хв., по вул. Львівська, 54 в м. Городок Львівської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (блідість шкіри, зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря нарколога, чим своїми діями порушив п. 2.5 чинних ПДР України.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, подав письмові пояснення, у яких факт вчинення ним вміненого правопорушення категорично заперечив, зазначив, що у стані наркотичного сп`яніння не перебував, наркотичні засоби не вживає взагалі, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, був у лікарні, де йому пропонували здати біологічний матеріал сечу, однак через особливості організму, не міг її здати, тому неодноразово просив лікаря відібрати у нього кров чи слину. Між тим, маючи таку можливість, йому відмовили у відібранні такого біологічного матеріалу. Працівниками поліції відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким категорично не погоджується, просить справу відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, клопотання про закриття справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Згідно ст. 256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Однак згідно вимог п.6, 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Таким чином застосування виключно спеціальних технічних засобів без залучення свідків допускається лише у разі фактичного проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Натомість у разі відмови водія від проведення такого огляду в закладі охорони здоровя поліцейські зобов`язані залучити свідків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, свідки як на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду, а також при складанні протоколу, поліцейськими не залучалися, зазначення у графі протоколу «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» про відмову від проходження ОСОБА_1 огляду у присутності лікаря нарколога є порушенням вище цитованої Інструкції.

Крім того, у графі «до протоколу додаться» зазначено «акт», між тим, такий до справи не долучено.

Також з долучених до протоколу відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, зокрема, на місці зупинки він погодився їхати в заклад охорони здоров`я, де намагався здати біологічний матеріал сечу, для проходження такого, проте не зміг, наполягав на відібранні у нього крові або слини, проте отримав відмову. Огляд на стан сп`яніння лікарем не проводився.

Пункт 4, 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачає, що метою огляду у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктами 12, 13 Розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища, для встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння, можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

При цьому, будь-яких відомостей щодо неможливості лікаря взяти інші біологічні зразки у водія, через неможливість отримати сечу, матеріали справи не містять.

Вказані обставини в сукупності позбавляють суд можливості зробити висновок про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, у даному, конкретному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у суді встановлено не було.

При цьому, усі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на порушення ПДР.

Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а у разі відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.