ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/532/23

Провадження № 3/568/327/23

11 травня 2023 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 вид. Старовиживським РВ УМВС України у Волинській області 17.03.2003 р., РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

10 квітня 2023 р. о 02 год. 12 хв. на автодорозі сполучення «Козин-Савчуки» 1 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутер «SOLO» б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6820», що підтверджується тестом №2017 від 10.04.2023 р. Результат огляду становить 0.58 % проміле, чим вчинив повторно протягом року правопорушення та порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що пізно вечері подзвонила дружина так як стало погано тестю і він був змушений їхати. Просив суворо не наказувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в повторному керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також повторній передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і повторному ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з п. 3 розділу I "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, встановлена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №062404 від 10.04.2023 року (а.с.2), результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та сукупністю інших доказів.

Щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та за допомогою газоаналізатора «Alcotest Драгер 6820» прилад №ARLK-0038 від 10.04.2023 р., тест №2017, швидкість реакції, результатів тестування на алкоголь, встановлено, що 10.04.2023 року о 02 год. 18 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду 0,58 % проміле. (а.с.6)

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Згідно довідки відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 вид. 15.06.2005 р. (а.с.4)

Як вбачається з постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 10.10.2022 р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с.8-10).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння вчинено повторно протягом року.

Аналізуючи викладене, ОСОБА_1 належних висновків не зробив та систематично порушує Правила дорожнього руху України, створюючи при цьому небезпеку для оточуючих осіб.

Щодо визначення покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021, внесено зміни у ст. 130 КУпАП, зокрема частину 2 викладено у такій редакції: "Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого".

А також внесено зміни у ст.30 вказаного кодексу, зокрема за ч. 3 цієї статті в новій редакції, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

За приписом ч.1 та ч.2 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суд, керуючись нормами матеріального права та застосувавши норми процесуального права, приходить до висновку, що оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" від 16.02.2021 № 1231-IX, посилює відповідальність особи за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то вказаний закон не має зворотної сили і слід застосовувати ч.2 ст. 130 КУпАП та ст. 30 КУпАП в редакції, яка діяла до вказаних змін, а саме в редакції з 3 липня 2020 року, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, тобто в реакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та обставин, які обтяжують його відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів про те, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_1 .

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 34, 35, 130, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк