ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

15.12.2022 о 03 год. 34 хв. за адресою м. Житомир, проспект Миру, 22 А, водій ОСОБА_1 , керував т/з Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився.

Крім того, 17.12.2022 о 03 год. 55 хв. за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 24, водій ОСОБА_1 керував т/з Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився.

Враховуючи, що зазначені адміністративні правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за можливе об`єднати справи в одне провадження.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд їх судом, крім того судом відправлено смс-повістку на мобільний номер останнього, яку згідно довідки про доставку ОСОБА_1 отримав 29.12.2022. Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Незважаючи на викладене, у судові засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними првами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, відеозаписи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена доказами, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 094732 від 15.12.2022; серії ААД № 464241 від 17.12.2022; відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за порушення ПДР під час комендантської години. В ході спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі, на що водій відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 15.12.2022, підставою є результати огляду, проведеного поліцейським та виявлені ознаки, які вказують на стан сп`яніння; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №464923 від 15.12.2022 складеного на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії від 22.12.2022, з якої вбачається, що в електронній базі даних НАІС/ІПНП інформація щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії Свіжевським М.С. відсутня; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22.02.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 10 (десять) років; постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.03.2022, якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно довідки відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 22.12.2022 встановлено, що інформація щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи № 295/13654/22 та 295/13734/22.

Справі присвоїти №295/13654/22.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 496, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.