ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 Справа №607/3270/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кужель К.С., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представника адвоката Турчин-Кукаріної І.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , працює інженером-програмістом в магазині «Епіцентр»,

за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.02.2023 близько 16:05 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме чинив моральний та психологічний тиск, ображав нецензурними словами, погрожував, а також фізичного характеру штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2023 серії ВАВ №280377 ОСОБА_1 інкримінується те, що він 19.02.2023 близько 16:05 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно тещі ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, чинив моральний тиск, принижував, ставився зневажливо, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до статті 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю складу. Пояснив, що він був одружений із ОСОБА_5 і в них є спільна донька ОСОБА_6 . Протягом тривалого часу він намагався додзвонитися до колишньої дружини, щоби узгодити побачення із донькою, однак, ОСОБА_7 його ігнорувала, не відповідала на телефонні дзвінки. В той день він прийшов побачитися із донькою, постукав в браму. Вийшов батько ОСОБА_7 , він пояснив, що хоче побачитися із донькою, приніс їй подарунки і ОСОБА_8 його впустив. В будинку він побачив, що колишня теща тримає на руках його доньку. Коли він хотів погратися з нею, теща сказала, що вона засинає, хоча очі в доньки були відкритими. Побачивши колишню дружину, намагався з`ясувати в неї питання спілкування з донькою, виник конфлікт, пам`ятає, що в ході розмови вжив тільки одне нецензурне слово. Колишня дружина сказала, що викликає поліцію. Коли він намагався покинути будинок, ОСОБА_7 його затримувала та не випускала. Зазначив, що він перебував в будинку з моменту приходу до виклику поліції приблизно 5 хвилин.

Потерпілі та їх захисник просять притягнути ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2022 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2022 року у справі №607/14507/22. В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_9 .

Як видно з рапортів інспектора ЧЧ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 19.02.2023 року, 19.02.2023 року о 16:20 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 паро те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 пошкодив ворота на подвір`ї будинку заявниці, зараз зайшов в будинок та вчиняє фізичне та психологічне насильство. Складено протокол та винесено заборонний припис. Крім того, 19.02.2023 року о 16:43 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що він приїхав до своєї дитини, і колишня дружина не випускає його з будинку.

Допитана як свідок потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 19.02.2023 року близько 16 год. 05 хв. за адресою: АДРЕСА_2 прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 , висловлював в її сторону нецензурні слова, шарпав, чинив моральний тиск. Зокрема, в той день, її мама заколисувала малолітню дитину, коли без дозволу зайшов ОСОБА_1 та почав голосно емоційно говорити, при тому, що донька засинала. Зважаючи на попередній досвід спілкування із ОСОБА_1 вона не бажала із ним говорити, оскільки він постійно принижує її, звинувачує, та ображає. Побачивши її, ОСОБА_11 почав принижувати її та батьків, неодноразово нецензурно до неї висловлювався, «хто ти така, закрийся». Шарпав її та батька. Коли зрозуміла, що не може керувати ситуацією, викликала поліцію. Коли ОСОБА_1 почув про поліцію то намагався втекти. Він звинувачував в тому, що вона придумала схему, як одружити його на собі та стягувати з нього аліменти, прирівнював до повії, натякав, що зробить генетичну експертизу чи це його дитина. В один момент він замахнувся на неї, та її батько став між ними. Через батька він штовхнув та вона впала на двері. Постійні звинувачення в її сторону лунали і в присутності працівників поліції. Також, колишній чоловік зневажливо ставився до її батьків, звертався до них на «ти», ображав та звинувачував їх. Зокрема, батькові казав, що він тут ніхто, а матір принизливо звинувачував в тому, що вона зруйнувала сім`ю. Від цього випадку вона перехвилювалася, не могла кілька днів спати, втратила молоко, у зв`язку із чим донька стала неспокійною та багато плаче.

Допитана як свідок потерпіла ОСОБА_3 показала, що 19.02.2023 року близько 16:00 в її домі вона заколисувала онуку ОСОБА_6 . В цей час зайшов колишній зять і почав голосно говорити. Вона йому зробила зауваження, що дитина засинає, але говорив голосніше, ніби хизуючись, що прийшов до дитини та приніс подарунки. Вона звернула увагу, що дитина його не цікавила, а ОСОБА_12 одразу без дозволу почав заглядати по кімнатах, шукаючи її доньку ОСОБА_7 , при цьому, голосно кричав. Коли колишній зять побачив ОСОБА_7 , то почав її ображати, в тому числі і нецензурними словами, принижувати. Вона бачила, що він навіть на неї замахнувся, однак в цей час між ними став батько ОСОБА_7 . Також, зазначила, що він її також принижував, звертався до неї на «ти». Коли донька викликала поліцію, він намагався втекти, штовхав ОСОБА_7 . Після цього випадку, вона не могла заснути кілька днів. Дитина, через те, що в мами пропало молоко, також стала неспокійною, плакала.

Допитаний як свідок ОСОБА_13 показав, що 19.02.2023 близько 16:05 він почув стук в браму, коли вийшов, побачив колишнього зятя і впустив його до будинку. В цей час його дружина заколисувала онуку ОСОБА_6 . Зять почав голосно говорити через що онука відкрила очі. ОСОБА_11 почав ходити по будинку, шукати доньку ОСОБА_7 , заглядаючи в кімнати. Побачивши доньку, підвищував до неї голос, погрожував, принижував, обзивав повією, шахрайкою, авантюристкою, вживав нецензурну лексику, чинив моральний тиск та шарпав. Він став між донькою та колишнім зятем, щоби не допустити фізичного насильства, однак, ОСОБА_14 через нього штовхнув доньку. Йому сказав, що він в цьому будинку ніхто, звертався до нього на «ти». Також зять ображав його дружину, після цього випадку вони дуже переживали, не могли спати.

З довідки про психоемоційний стан ОСОБА_2 від 21.02.2023 року виданої кандидатом психологічних наук, доцентом, психологом-консультантом ОСОБА_15 видно, що в бесіді ОСОБА_7 демонструє сильне психоемоційне збудження при згадці про її колишнього чоловіка. Зокрема з її розповіді констатовано присутність ознак психологічного насилля, зневаги, ігнорування прохань та потреб з боку її колишнього чоловіка. Зокрема у розповіді присутні епізоди: віктімблеймінгу (звинувачення ОСОБА_7 і «перекладання» на неї відповідальності); зазолайтингу (систематичне використання маніпуляцій, які змушували ОСОБА_7 сумніватися в адекватності свого сприйняття дійсності, ставлячи під сумнів її пам`ять та здоровий глузд); сталкінгу (нав`язливе, небажане й постійне переслідування).

Судом досліджено відеозаписи нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовані події, які відбувалися після приїзду працівників поліції, а також відеозапис наданий особою, яка притягується до адміністративної відповідності.

Дослідивши докази, суддя доходить таких висновків.

Частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання (або можливості настання) шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Щодо правопорушення за протоколом серії ВАВ №280377.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2023 серії ВАВ №280377 ОСОБА_1 інкримінується те, що він 19.02.2023 близько 16:05 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно тещі ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, чинив моральний тиск, принижував, ставився зневажливо, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Я видно із матеріалів справи, ОСОБА_3 є колишньою тещею особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не була членом сім`ї ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 показала суду, що ОСОБА_1 , не висловлювався в її сторону нецензурними словами, а тільки зневажливо звертався до неї на «ти», та звинувачував в тому, що вона розбила сім`ю. При цьому, вважає, що тим, що ОСОБА_1 чинив домашнє насильство щодо її доньки, тим самим ображав і її,

На думку судді, матеріалами справи не підтверджено факт вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 , а саме у формі психологічного насильства, тому провадження по справі за протоколом серії ВАВ №280376 слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо правопорушення за протоколом серії ВАВ №280376.

ОСОБА_1 інкримінується те, що 19.02.2023 близько 16:05 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме чинив моральний та психологічний тиск, ображав нецензурними словами, погрожував, та фізичного характеру, а саме штовхнув, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , вважаю, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є доведена такими доказами:

- показаннями в судовому засіданні та письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт моральний та психологічний тиск, образу нецензурними словами, погроз та штовхання .

- показаннями в судовому засіданні та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_13 , з яких прослідковується як факт морального та психологічного тиску (образу нецензурними словами, погроз), штовхання;

- довідкою про психоемоційний стан ОСОБА_2 від 21.02.2023 року виданої кандидатом психологічних наук, доцентом, психологом-консультантом ОСОБА_16 , з якої простежується шкода її психічному здоров`ю;

- рапортом інспектора ЧЧ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 19.02.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 повідомила на лінію 102 про факт вчинення сімейного насильства стосовно неї;

- поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який визнав факт вживання принаймні одного нецензурного слова в сторону ОСОБА_2 а також наявності конфлікту;

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських, з яких видно, що навіть після прибуття працівників поліції ОСОБА_1 продовжував голосно емоційно тиснути на дружину, на зауваження не реагував, звинувачував ОСОБА_5 в тому, що вона придумала схему, як стягнути з нього аліменти, повідомляє, що вона має йому дякувати, що він прийшов, що вона має дитину в такому віці, що вона придумала дитині різні хвороби.

На думку суду, вказані висловлювання, з врахуванням інтонації, їх тону та гучності, висловлені в будинку, який є місцем проживання потерпілої та в присутності її батьків, були спрямовані саме на вчинення домашнього насильства, а саме, для того, щоби у постраждалої ОСОБА_5 була емоційну невпевненість, нездатність захистити себе в себе вдома або завдали шкоди фізичному психічному здоров`ю особи.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про відсутність можливих наслідків, не заслуговують на увагу, оскільки вищенаведеними доказами підтверджено наявність умислу у його діях на вчинення насилля в сім`ї, яке потягло за собою завдання психологічної шкоди потерпілій, що не було простим побутом конфліктом, який одразу ж вичерпав себе. В суді потерпіла підтвердила, що внаслідок його дій ОСОБА_14 вона відчуває емоційну невпевненість, нездатність захистити себе в себе вдома, вона не могла спати, зникло грудне молоко, а також вона змушена були звернутись до психолога.

Суд не бере до уваги покликання ОСОБА_1 на те, що його колишня дружина також вчинила порушення, не випускаючи його із будинку, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається тільки в межах протоколу про адміністративне правопорушення. На розгляд судді надійшли тільки протоколи відносно ОСОБА_1 .

Також суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що неточно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вказане не спростовує факт вчинення домашнього насильства. ВС КАС у своїх постановах від 24.12.2019 за № 459/1801/17 та від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 вказав, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, не спростовує порушення та є опискою.

Суддя не бере до уваги покликання ОСОБА_1 на те, що позивачка при поданні позову про розірвання шлюбу не повідомила суд про наявність дітей, оскільки така обставина не має правового значення при розгляді цієї справи.

Отже, на переконання судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, а тому приходжу до висновку, що до нього слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі, 10 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, та саме таке стягнення буде належною мірою відповідальності та зможе запобігти новим правопорушенням.

Зважаючи на обставини вчинення адміністративного правопорушення, його наслідки, особу порушника суддя не вбачає підстав для застосування покарання у вигляді громадських робіт чи адміністративного арешту.

Згідно статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись статтями 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення №607/3270/22 та справу №607/3272/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення та присвоїти об`єднаним справам номер справи №607/3270/22.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення згідно протоколу серії ВАВ №280376 від 19.02.2023 року (потерпіла ОСОБА_2 ) та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Провадження в адміністративній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ №280377 від 19.02.2023 року (потерпіла ОСОБА_3 ) - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а саме 340, 00 гривень; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців після її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. М. Позняк