ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 Справа №607/307/23 Провадження №3/607/137/2023 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М.,розглянувши матеріали справ, які надійшли з Відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Острів Тернопільського району Тернопільської області, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023 на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.184 КУпАП.

09.12.2022 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала покладені на неї законодавством обов`язки щодо забезпечення належних умов проживання, виховання та навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

Крім того, 09.12.2022 близько 18-ої год. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме: висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, ображала, чинила моральний та психологічний тиск, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/307/23 (провадження №3/607/137/2023) та №607/308/23 (провадження №3/607/138/2023) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №119152 та серії ВАВ 735271 від 02.01.2023, примірники яких були вручені ОСОБА_1 , остання, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явилася, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.

Також, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Із матеріалів справи, зокрема, протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №119152 та серії ВАВ 735271 від 02.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 знала, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП щодо неї розглядатимуться Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 05.01.2023 о 11-ій год.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даної справи щодо неї, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явилася, клопотань по відкладення розгляду справи не надала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 р.І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини першої ст.184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 Сімейного кодексу України. Так, згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ №119152 та серії ВАВ №735271 від 02.01.2023, складених у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у вину ОСОБА_1 ; рапорті помічника чергового чергової частини Відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Прокопик Х.В. від 09.12.2022, згідно якого 09.12.2022 о 18 год. 27 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , про те, що його матір ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчинила щодо нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Виїздом працівників поліції на вказану адресу було встановлено, що ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчинила щодо свого сина ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру; письмовій заяві та поясненнях ОСОБА_3 від 09.12.2022, в яких він просить притягнути свою матір ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що остання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 09.12.2022 близько 18-ої год. вчинила щодо нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: виражалася на його адресу нецензурною лайкою, штовхала та шарпала; письмових пояснення ОСОБА_2 від 09.12.2022 аналогічного змісту; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 02.01.2023, в яких остання підтвердила викладені у складених щодо неї протоколах обставини вчинення адміністративних правопорушень та зазначила про визнання своєї вини у скоєному; ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.01.2022, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 09.12.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

При прийнятті рішення, суд також враховує й те, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених щодо неї протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, дані про її особу, ступінь вини, відсутність в матеріалах справи даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.184 КУпАП та застосувати щодо неї у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є вчинення домашнього насильства, яке передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Для застосування інших видів адміністративних стягнень, які є більш суворими, достатніх підстав не убачається.

На думку суду, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №607/307/23 (провадження №3/607/137/2023) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №607/308/23 (провадження №3/607/138/2023) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/307/23.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

СуддяІ. М. Царук