Справа № 502/2100/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 885893 від 20.10.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що винною себе не визнає, оскільки жодних даних які-б підтверджували її вину, матеріали справи не містять. Просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того пояснила, що пояснення, які містяться в матеріалах справи, вона не надавала, оскільки написані не нею, а працівником поліції особисто, а підписала їх, бо була у розгубленому стані. Вважає також, що алкогольні напої у неї вилучено без достатніх на те правових підстав.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, з таких підстав.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 885893 зазначено, що 20.10.2023 о 17 годині 00 хвилин в м. Кілія по вул.. Українська, 1, магазин «Іринка», ОСОБА_1 проводила господарську діяльність без ліцензії на право реалізації алкогольних напоїв, таким чином порушила порядок провадження господарської діяльності, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідності до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

В порушення вказаних вимог, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №883197 не зазначено норму спеціального закону, яку було порушено ОСОБА_2 , у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Працівником поліції кваліфіковано описане в протоколі діяння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як провадження господарської діяльності без ліцензії на право торгівлі (реалізації) алкогольними напоями.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає, зокрема у даному випадку, в провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме торгівля (реалізація), як вид господарської діяльності, алкогольними напоями без отримання ліцензії.

Таким чином, у даному випадку необхідна підтверджена певними доказами наявність провадження особою певного виду діяльності, тобто торгівля (реалізація) товарами, що підлягають ліцензуванню, в даному випадку, алкогольними напоями, а так само, докази, що суб`єкт господарювання не отримував ліцензію на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

В протоколі ВАВ 885893, як склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП, вказано наступне: 20.10.2023 о 17 годині 00 хвилин в м. Кілія по вул.. Українська, 1, магазин «Іринка», ОСОБА_1 проводила господарську діяльність без ліцензії на право реалізації алкогольних напоїв, таким чином порушила порядок провадження господарської діяльності.

До протоколу додано рапорт зі схожим описом, який міститься у протоколі; Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП як суб`єкт господарювання, пояснення ОСОБА_1 , які суд не бере до уваги, оскільки, як встановлено в судовому засіданні складені самим працівником поліції та лише підписані ОСОБА_1 , вказані пояснення нею заперечувалися та такі відрізняються від пояснень, які остання надала в судовому засіданні; Акт зняття залишків матеріальних цінностей, які перебувають в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » пиво різних марок та об`єму в кількості 161 пляшка, Квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження, згідно якої працівником поліції вилучено вищезазначене пиво №4348; Пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких було запрошено в якості понятих під час вилучення алкогольних напоїв, проте слід зауважити, що їхні підписи як понятих при вилученні зазначених речей відсутні у акті вилучення від 20.10.2023 та квитанції №4348, що в свою чергу викликає сумніви у наведених поясненнях вказаних осіб, які водночас написані працівником поліції; Пояснення ОСОБА_5 , який нібито вказав, що 20.10.2023 придбав пиво марки «Оболонь Світле» об`ємом 2,2 літри в магазині «Іринка», які суд також ставить під сумнів, оскільки не містять доказу придбання зазначеного товару у вказаний час та місці (квитанція, чек, тощо), а також вказані пояснення складені працівником поліції.

Разом з тим, з перелічених доказів, які долучені до матеріалів справи та самого протоколу не можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю вказаними алкогольними напоями, оскільки нею факт торгівлі заперечувався.

Крім того, навіть за наявності підтвердження факту здійснення торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, матеріали справи також не містять жодного доказу того, чи дійсно особа проводить вид господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, саме витягу з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, де відповідно до Закону міститься певна інформація про ліцензіатів.

З огляду на зазначене та всупереч вимог ст. 251 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Як зазначено в статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 9, 164, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №502/2100/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вилучені алкогольні напої згідно Акту зняття залишків матеріальних цінностей та Квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження від 20.10.2023 №4348 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Березніков