Справа № 545/871/23
№ провадження 3/646/918/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.23р. м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Блага І.С., за участі секретаря судового засідання Федоровської Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем зі званням головного сержанта ВЧ НОМЕР_1 ,

встановив:

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшов протокол серії ААД №433295, складений 09.03.2023р. о 14.05 год. інспектором взводу №1 роти №1 УПП в Полтавській області капітаном поліції Гнітьком Д.О., в якому зазначено, що 09.03.2023р. о 13 годині 50 хвилин по вул.Полтавській, б.1, с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus LS430, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування цим транспортним засобом; правопорушення вчинене повторно протягом року, 08.03.2023р. постановою ЕАС 6648802 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», постанову КМУ №340, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

У протоколі зазначено, що до нього додаються відеоматеріали з відеореєстратора, бодікамери 470718.

Також до протоколу додано копію постанови серії ЕАС №6648802 від 08.03.2023р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без отримання посвідчення водія відповідної категорії.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 є головним сержантом, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 подав суду пояснення про те, що купив вищевказаний автомобіль та мав намір відправити його до м.Харкова на тралі. Але в останній момент отримав наказ прибути до м.Харкова для подальшого виїзду у м.Бахмут, тому прийняв рішення їхати на вказаному автомобілі, не маючи на це права. Це рішення він прийняв для виконання наказу попри ризик накладення штрафу.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 і так само, як її чоловік, проходить військову службу у тій же військовій частині. У березні 2023 року вона разом з чоловіком перебувала у відпустці у Київській області. Там вони придбали вищевказаний автомобіль у їх друга. Її чоловікові надійшов наказ негайно виїхати до м.Харкова для термінового повернення до зони бойових дій. Це було несподівано, але такого роду накази повинні виконуватися негайно. Враховуючи, що часу було обмаль, ОСОБА_1 вирішив їхати на автомобілі. 09.03.2023р. зранку вона з чоловіком виїхали на їхньому автомобілі. У чоловіка навіть не було з собою речей. У Полтавській області їх зупинили працівники поліції. Потім їхній автомобіль був транспортований за допомогою евакуатора.

На відеозаписі, який наданий разом з протоколом про адміністративне правопорушення, зафіксовані події 09.03.2023р. з 13:48:53 до 14:35:01 (з бодікамери 470718), а саме, процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 знаходиться на місці водія автомобілю Lexus LS430, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а його дружина ОСОБА_2 поруч на передньому пасажирському сидінні.

Відповідно до ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п.2.1.«а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, нормою ч.2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, під час розгляду справи було встановлено, що 09.03.2023р. о 13:50 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем Lexus LS430, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) у с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області, не маючи права керування транспортним засобом, вчинивши це повторно протягом року.

Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що вищевказані дії вчинені ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності.

Статтею 18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода..

Вищевказані дії вчинені ОСОБА_1 під час воєнного стану в Україні, введеного на Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023р. №64/2023, затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2023р. №2102-ІХ, який продовжений до теперішнього часу.

Положеннями пункту 2 вищезазначеного Указу Президента України було зобов`язано військове командування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Як вбачається з правових норм статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок, до якого входить, у тому числі, проходження військової служб, полягає у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. І це є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Приписами пункту 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено обов`язок військовослужбовця виконати наказ командира сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Отже, отримавши наказ командира про негайне повернення до виконання службових обов`язків, пов`язаних з захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 як військовослужбовець повинен був сумлінно та своєчасно виконати цей наказ. І з огляду на наявні можливості та відповідну обстановку, ним було прийняте рішення про виконання наказу командира саме у той спосіб, який в подальшому став підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Такі дії вчинені ОСОБА_1 з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному порядку, власності, правам і свободам громадян. І при цьому заподіяна шкода (порушення Правил дорожнього руху) є менш значною, ніж відвернена шкода (невиконання наказу командира, що підриває основи військової служби під час введеного в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації).

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що небезпека вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, могла бути усунута іншими засобами, враховуючи обстановку воєнного часу та суворий обов`язок військовослужбовців дотримуватися приписів Дисциплінарного Статуту ЗСУ та виконувати накази командиру, які пов`язані з обороною України.

Відповідно до ст.18 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно з п.4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, проаналізувавши усі встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п.4 ст.247 КУпАП, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , оскільки дії вчинені ним у стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 2, 17, 18, 247, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.4 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.С.Блага