Справа № 487/138/23
Провадження № 3/487/283/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого суддя Притуляк І.О., за участю секретаря Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 КпроАП України,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2022 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме виражався в її бік нецензурною лайкою чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , свою провину у вчиненні домашнього насильства заперечував, зазначивши, що в зазначений в протоколі час він перебував за адресою АДРЕСА_1 , де спілкувався зі своєю сестрою ОСОБА_2 з приводу повернення нею грошових коштів які та йому винна. Під час спілкування він не виражався відносно неї нецензурною лайкою та не висловлював будь-яких погроз. Виклик ОСОБА_2 співробітників поліції та написання нею заяви про вчинення ним протиправних дій, вважав її небажанням повертати грошові кошти.

У зв`язку із викладеним просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ст.280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 173-2 КпроАП України встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Пунктом 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КпроАП України передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства.

Так, вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№460688 від 17.08.2022 року; письмовими заявою та поясненнями ОСОБА_2 від 17.08.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , від 17.08.2022 року; Рапортом від 17.08.2022 року, Формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, від 17.08.2022 року.

При наданні пояснень у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що в зазначену в протоколі дату та час її брат ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання (їх будинки межують між собою) вчинив з нею сварку з приводу виниклих між ними непорозумінь, стосовно повернення нею грошового боргу.

Під час вказаної сварки ОСОБА_1 образливо виражався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та кидав каміння в її чоловіка.

Оскільки вказані дії він вчиняє не в перший раз, на будь-які зауваження не реагує, вона побоюючись вчинення ОСОБА_1 більш небезпечних дій, викликала працівників поліції, з метою свого захисту від протиправної поведінки з його боку.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення письмові докази повністю узгоджуються між собою та з показами потерпілої, яка надала їх, будучи попередженою судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Таким чином, сукупність наданих та дослідженимх судом належних та допустимих доказів, є достатньою для підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого правопорушення.

При цьому, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , в яких він заперечує факт вчинення ним протиправних дій та сприймає їх як спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпроАП України.

Згідно з ч.1 ст. 38 КпроАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно ч.2 ст.38 КпроАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КпроАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, дане правопорушення виявлено 17.08.2022 року, таким чином на час розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол серії: ВАВ№460688 від 17.08.2022 року надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва лише 09.01.2023 року, що підтверджується відповідним протоколом автоматизованого розподілу, тобто через два місяці після виявлення адміністративного правопорушення.

Таким, чином, враховуючи, що на даний час закінчився строк, встановлений ст. 38 КпроАП України, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КпроАП України.

Керуючись п.7 ст. 247, ст.ст. 276-280, 283-285 КпроАП України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпроАП України.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КпроАП України - закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О.Притуляк