Справа №: 634/8/23
Провадження № 3/634/31/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року, суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., за участю захисника Лисенко В.В., представника Відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Шилина В.Г., розглянувши в приміщенні Сахновщинського районного суду Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

04.01.2023 року до Сахновщинського районного суду Харківської області, надійшов адміністративний матеріал, згідно якого 02.01.2023 року о 17 год. 57 хв., ОСОБА_1 , на вул. Садова в с. Новоолександрівка Красноградського району Харківської області керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Лисенко В.В. не з`явилися.

Раніше в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 02.01.2023 року близько 14 години він керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 в с. Новоолександрівка Красноградського району Харківської області. На вулиці Садова автомобіль заглох та він залишив його на узбіччі, а сам пішки пішов до свого зятя ОСОБА_2 , щоб попросити його напиляти дров. Приблизно до 17 години вони пиляли дрова. Після цього пішли до ОСОБА_2 додому, де вживали спиртні напої. Близько о 17 год 20 хв він пішов додому. Проходячи біля автомобіля він згадав, що в автомобілі залишилися документи. Він сів у автомобіль на місце водія та помітив, що позаду їхав інший автомобіль, тому увімкнув аварійну сигналізацію. Як виявилося, до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції, з якого вийшов поліцейський та повідомив, що в нього не освітлюється задній номерний знак. Також зазначив, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тому запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», на що він відмовився, оскільки не заперечував що вживав спиртні напої але автомобілем не керував. Після цього працівник поліції запропонував пройти вказаний огляд у медичному закладі на що він також відмовився. Потім відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, який він підписав та його було відсторонено від керування. А саме працівник поліції сів за кермо його автомобіля та поїхав до відділу поліції, а він пішов додому.

Захисник Лисенко В.В. раніше в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та просив закрити провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Також зазначив, що на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, а навпаки вбачається що автомобіль був не заведений, у зв`язку з чим номерний знак не міг освітлюватися. Також зазначив, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права. Крім того зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення було додано диск з двома відеозаписами, на якому один з відеозапису не відтворювався, тому поліцейським вказаний відеозапис було додано окремо вже під час судового розгляду. Вважав що вказаний відеозапис необхідно визнати недопустимим доказом, оскільки його подано поза межами «правового поля» з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі Інструкція № 1026). Зокрема вказав на переривання відеозапису та, що строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА - 30 діб, але поліцейським під час долучення вказаного відеозапису не надано доказів про збільшення строку зберігання даного відеозапису за рішенням керівника органу поліції.

Представник ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Шилина В.Г. в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області. 02.01.2023 року близько 17 год. 50 хв. в ході патрулювання на вул. Садова в с. Новоолександрівка Красноградського району Харківської області здійснив зупинку автомобіля «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , оскільки в нього не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби. В ході спілкування ОСОБА_1 зазначив, що перед виїздом вказаної несправності не було, тому відносно нього постанова щодо даного порушення не виносилася, а лише обмежилися попередженням. Також в ході спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовився, при цьому визнав факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що пив пиво. Після цього йому було запропоновано пройти вказаний огляд в медичному закладі, від чого він також відмовився. Ці події фіксувалися за допомогою відео регістратора та бодікамери. При цьому зазначив, що відеозапис з відеореєстратора не зберігся з технічних причин. Також зауважив, що під час складання протоколу, бодікамера встановлена на його форменому одязі розрядилася, тому він взяв бодікамеру свого напарника та продовжив фіксацію даних подій. ОСОБА_1 було видано направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, складено відносно нього протокол, який він підписав, а від надання пояснень відмовився та відсторонення від керування транспортним засобом. Щодо долученого під час судового засідання відеозапису заначив, що разом з протоколом до суду було направлено в якості додатка диск з двома відеозаписами, один з яких по технічним причинам не відтворювався, тому він звернувся до свого керівництва з проханням надати йому зазначений відеозапис. Отримавши вказаний відеозапис він звернувся до суду з клопотання про його долучення до матеріалів справи.

В судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснив, що 02.01.2023 року близько 14 години до нього прийшов ОСОБА_1 , який попросив допомогти йому пиляти дрова. При цьому повідомив, що його автомобіль зламався та він залишив його на вулиці, на що він погодився та вони пішли до ОСОБА_1 , де по дорозі він бачив залишений автомобіль ОСОБА_1 . Коли вони закінчили пиляти дрова то повернулися до нього додому де вживали спиртні напої. Близько 17 години ОСОБА_1 повідомив що йде додому та по дорозі йому ще треба забрати документи з автомобіля. Після чого пішов додому.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі за змістом Інструкція №1452/735).

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пункт 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі- Інструкція № 1395) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 02.01.2023 року о 17 год. 57 хв., ОСОБА_1 , на вул. Садова в с. Новоолександрівка Красноградського району Харківської області керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився під відеозапис.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак сп`яніння в медичному закладі від 02.01.2023 року, який отримано ОСОБА_1 02.01.2023 року о 18 год. 05 хв., та відеозапис на CD-R диску.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який надійшов до суду разом з протоколом, встановлено, що працівник поліції виходить з автомобіля зі словами: - «відеозапис переходить на бодікамеру», та підходить до автомобіля «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , при цьому поліцейський повідомив причину зупинку, а саме не освітлення заднього номерного знаку в темну пору доби. Та оскільки порушення було незначним, постанова не виносилася. В ході подальшого спілкування працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, що вживав спиртні напої (пляшку пива) та керував транспортним засобом. Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що останній відмовився. Потім поліцейський запропонував пройти зазначений огляд в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 також відмовився. Далі поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та почав заповнювати протокол на чому відеозапис закінчено. Даний відеозапис розпочатий о 17 год. 58 хв. 59 сек. 02.01.2023 року закінчено о 18 год. 12 хв. 53 сек. 02.01.2023 року. Друга частина відеозапису не відтворювалася з технічних причин.

У зв`язку з викладеним, інспектор СРПП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Шилина В.Г. звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи другої частини відеозапису, яку з технічних причин неможливо відтворити в судовому засіданні. До клопотання додав рапорт начальника інспектор СРПП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Мідного В.О. згідно якого він скопіював вказаний відеозапис, який зберігається на комп`ютері «НР-250 G5» з інвентарним номером 7, та DVD-RW диск з відеозаписом.

При дослідженні вказаного відеозапису встановлено, що він розпочинається з 18 год. 13 хв. 32 сек. 02.01.2023 року зі слів працівника поліції: -«відеозапис переходить на іншу бодікамеру, оскільки перша розрядилася». Далі на відеозаписі відображається як працівник поліції продовжив заповнювати протокол про адміністративне правопорушення. Після цього протокол було надано на ознайомлення та для підпису ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_3 було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами та повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом, а також про те, що його автомобіль направляється до відділу поліції.

Що стосується твердження захисника про те, що працівники поліції не забезпечили безперервної відеозйомки вчиненого правопорушення, а також те, що подано з порушенням вимог Інструкції № 1026, суд вважає, що воно є безпідставним, з огляду на наступне.

З досліджених відеозаписів вбачається, що працівник поліції повідомляє про зміну технічного приладу відеофіксації, у зв`язку з розряджанням бодікамери. Тому відеозапис переривався на незначний час (менше хвилини), тобто на час заміни бодікамери.

Крім того, відповідно до розпорядження начальника Харківської обласної військової адміністрації від 21.03.2022 року, з метою уникнення розголошення інформації, яка може допомогти противнику дізнатися інформацію про переміщення та хід виконання завдань Сил оборони, у зв`язку з активним веденням бойових дій на території Харківської області, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №68/2022 «Про утворення військової адміністрації», відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та керуючись пунктом 8 частини 4 статті 15 зазначеного Закону зобов`язав: заборонити з 21 березня на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото і відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.

З огляду на викладене, твердження захисника про необхідність здійснення працівниками поліції безперервної відеофіксації за допомогою відеореєстратора є необґрунтованим та йде врозріз з вказаним вище підзаконним нормативним актом, який є обов`язковим для виконання на всій території Харківської області.

Відповідно до розділу VIII Інструкції № 1026 строк зберігання відеозаписів, зокрема з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА- 30 діб. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

Надаючи в судовому засідання відеозапис, який не відтворювався з технічних причин, працівником поліції додано рапорт уповноваженої особи, яка здійснила його копіювання та повідомила про зберігання вказаного відеозапису.

При цьому ОСОБА_1 чи його захисником не надано доказів порушення поліцейським вимог Інструкції № 1026, в частині недотримання процедури збільшення строків зберігання відеозаписів. Більш того стороною захисту не заявлялися клопотання про витребування доказів, щодо збільшення строку зберігання зазначеного відеозапису.

Тому ці заперечення суд також не бере до уваги, та визнає наданий до суду відеозапис належним та допустимим доказом.

Щодо заперечень сторони захисту щодо відсутності доказів керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Під час відеозапису, встановлено, що вся поведінка ОСОБА_1 на місці оформлення протоколу, свідчить про те, що він, відмовляючись від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції, сприймав ситуацію саме як водій і після відмови спокійно підписував протокол, складений на нього, як на водія, що керував транспортним засобом. Біль того, він неодноразово погоджувався з працівниками поліції, що керував транспортним засобом після вживання спиртних напоїв.

Переглядом вказаного відеозапису, крім іншого встановлено, що після відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останньому було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, на що водій ніяких претензій працівникам поліції не пред`явив.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_2 , то суд ставиться до них критично, оскільки він є родичом ОСОБА_1 тому може бути зацікавленим в розгляді даної справи.

Враховуючи викладене, твердження щодо не встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможним та спростовується як переглянутим відеозаписом так і іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Не заслуговують на увагу і заперечення захисту про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки вказане спростовується його підписом у відповідній графі протоколу, про роз`яснення зазначених прав.

Суд вважає за необхідне наголосити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.

З огляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений то ОСОБА_1 , як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, суд враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави вважати дій працівників поліції незаконними.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому, суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №035405 від 02.01.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак сп`яніння в медичному закладі від 02.01.2023 року, відеозаписом.

Згідно довідки ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області від 03.01.2023 року №24 ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався, та йому видавалося посвідчення водія категорії «В», «С1» «С», НОМЕР_2 , яке було вилучено.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги, встановлені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП - відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність за правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП- відсутні.

При вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суддя вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням прав керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 276, 279, 280, 283-285 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: