ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1288/23Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/607/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Гачака І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гачака І.О. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 25 вересня 2023 року о 03 год. 10 хв. в смт. Підволочиськ по вул. Надзбручанській, 180 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчило почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду відмовився. Вказаним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції адвокат Гачак І.О. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовує скаргу тим, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки не є цілісними, не відображають складання адмінматеріалів відносно ОСОБА_1 та не містять доказів керування ним транспортним засобом.

Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР України, які стали підставою для зупинки автомобіля.

Також посилається на допущені працівниками поліції процесуальні порушення при проведені огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме те, що поліцейські не оголосили ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду, не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що всупереч п. 6 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд його довірителя на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився за відсутності двох свідків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Гачака І.О., який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №004103 від 25 вересня 2023 року, 25 вересня 2023 року о 03 год. 10 хв. в смт. Підволочиськ по вул. Надзбручанській, 180 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчило почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції, крім вищезгаданого протоколу, обґрунтував даними, які містяться у:

- акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів від 25 вересня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 вересня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився;

- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №550862 від 25 вересня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- рапорті інспектора СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 25 вересня 2023 року, згідно з яким 25 вересня 2023 року о 03 год. 00 хв. працівниками поліції було здійснено виїзд на виклик ОСОБА_2 . Прибувши на місце виклику, що по вул. Надзбручанській в смт. Підволочиськ, працівники поліції виявили заявницю, яка додатково повідомила, що її співмешканець, ОСОБА_1 , сів за кермом автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а через декілька хвилин ним було виявлено транспортний засіб під керуванням останнього. Зупинивши вказаний автомобіль, було встановлено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, однак, пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі останній відмовився;

- відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та(або) в медичному закладі.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, які вірно кваліфіковані як відмова особи, яка керує автомобілем, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутнотсі доказів на підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вважаю що вони не заслуговують на увагу оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, тому зреагувавши на інформацію заявника ОСОБА_3 про те, ОСОБА_1 вчинив конфлікт, після чого сів за кермо транспортного засобу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції зупинили автомобіль ОСОБА_1 , діючи в межах своїх повноважень та керуючись вимогами ст.35 ЗУ Про національну поліцію.

Твердження представника щодо відсутності доказів керування його довірителем транспортним засобом спростовуються даними, які зафіксовані на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських , з яких вбачається як працівники поліції підходять до автомобіля, на водійському сидінні якого знаходиться ОСОБА_1 , який в ході розмови підтверджує, що саме він керував транспортним засобом, вказуючи, що їздив за бабцею, окрім того, протоколом про адміністративне правопорушення, який у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі, та у якому зафіксовані дані, що поліцейські спримали безпосередньо, які в тому числі зупиняли керований ОСОБА_1 автомобіль, а також винесеною інспектором поліції щодо ОСОБА_1 постановою про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №550862 від 25 вересня 2023 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка набрала законної сили та у якій зафіксовано факт керування ОСОБА_1 25 вересня 2023 року о 03 год. 10 хв. в смт. Підволочиськ по вул. Надзбручанській, 180 транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 , тому відсутні підстави вважати, що автомобілем керувала стороння особа.

На одному з відеозаписів з нагрудної камери поліцейських безперервно та чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, в медичному закладі тому підстав піддавати сумніву дотримання поліцейськими процедури огляду водія на стан алкогольного спяніння в звяку з тим що долучені до матеріалів справи відеозаписи є фрагментальними немає.

Перевіряючи доводи апелянта щодо неоголошення працівниками поліції ОСОБА_1 наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду, вважаю їх необгрунтованими з огляду на те, що відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тому працівники поліції, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, про які вони оголосили йому одразу ж після зупинки та які в подальшому зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та направленні, не допустили жодних порушень чинного законодавства.

Посилання апелянта на недотримання поліцейськими вимог п. 6 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, згідно з яким огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, не заслуговують на увагу оскільки працівники поліції під час оголошення ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови останнього від проведення огляду застосовували технічні засоби відеозапису, що відповідає ст. 266 КУпАП, яка визначає обовязок щодо залучення двох свідків при проведенні огляду водія на стан спяніння лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису .

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гачака І.О. залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя