Справа № 167/766/22
Провадження № 3/161/488/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2022 року о 15:15 по вул. Ковельська, що в с. Козин Рожищенського району ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року , постанова серії БАБ № 305033 від 07.10.2022 року, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення до суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Враховуючи що чинним КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

При прийнятті такого процесуального рішення суддя враховує, що ОСОБА_1 , викликався у суд та був повідомлений про провадження, однак за цей час не скористався своїм правом на подання пояснень (усних чи письмових) щодо правопорушення, яке йому інкримінується складеним протоколом, та приходить до висновку, що процесуальні дії ОСОБА_1 спрямовані на затягування розгляду справи з метою ухилення від встановленої адміністративної відповідальності у зв`язку із спливом строків визначених у ст.38 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується дослідженим в ході судового розгляду протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №197741 від 30.11.2022 року та іншими матеріалам справи.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував водійське посвідчення та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Обираючи вид та розмір стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 536,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн.. 80 коп.) гривень 20 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача(код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банк отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кирилюк В.Ф.