Дата документу 23.03.2023
Справа № 334/1439/23
Провадження № 3/334/883/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2023 року о 20 годині 00 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Бородинська, біля буд. 1-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , не витримав безпечної швидкості руху, змінив напрямок руху, внаслідок чого, скоїв наїзд на перешкоду бордюрний камінь. Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобіль пошкоджено, завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 13 лютого 2023 року о 20 годині 00 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Бородинська, біля буд. 1-А, водій ОСОБА_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13 лютого 2023 року о 20 годині 00 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Бородинська, біля буд. 1-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , не витримав безпечної швидкості руху, змінив напрямок руху, внаслідок чого, скоїв наїзд на перешкоду бордюрний камінь. Внаслідок ДТП бордюр ний камінь пошкоджено, завдано матеріальних збитків. Його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 139 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що дійсно наїхав на бордюрний камінь, проте наслідків у результаті порушення ПДР України водієм не настало, оскільки пошкодження зафіксовані лише на автомобілі самого правопорушника, а бордюр не пошкоджено взагалі, а тому вважає, що у його діях відсутній склад даних правопорушень. Зазначив, що автомобіль був не застрахований на момент ДТП, грошей для оплати послуг евакуатора в нього при собі не було, у зв`язку з чим, він прийняв рішення піти додому, а вже зранку вирішити питання щодо евакуації автомобіля. Матеріальних збитків внаслідок ДТП не завдано, оскільки транспортний засіб фактично належить йому, а право власності на автомобіль зареєстровано на його матір.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, доходжу наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Як слідує зі змісту п. 2.3б ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує зі змісту п. 10.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як слідує зі змісту п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вимогами п. 2.10 «а» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 392680 від 14.02.2023 року, відносно ОСОБА_1 , складеного за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 392651 від 14.02.2023 року, відносно ОСОБА_1 , складеного за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП;

- схемою місця ДТП;

- рапортом інспектора взводу 8 роти 8 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Артура Чернєва;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.02.2023 року;

- фотографіями місця ДТП;

- реєстраційною карткою транспортного засобу, з якої вбачається, що автомобіль ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.02.2023 року та усними поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наданими під час судового засідання 23.03.2023 року, які узгоджуються між собою.

З наведених вище обставин вбачається, що саме дії ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог пунктів 2.3б, 10.1, 12.1, 2.10а ПДР України, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до наїзду на бордюрний камінь.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що жодних наслідків у результаті порушення ПДР України водієм не настало, оскільки пошкодження зафіксовані лише на автомобілі, тому у його діях відсутній склад даного правопорушення, суддя відкидає, оскільки знання Правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП, заподіянню шкоди майну, здоров`ю та життю людей.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, доходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст.124 КУпАП, а відтак, він підлягає накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Розглядаючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 139 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Диспозиція ч. 1 ст.139 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене. Вчинення вказаних дій не обов`язково може бути наслідок порушення Правил дорожнього руху України.

В той же час, саме що диспозиція ст. 124 КУпАП у якості обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення включає у себе наслідки порушення правил дорожнього руху у вигляді пошкодження автомобільних доріг, вулиць та дорожніх споруд, що і було вчинено ОСОБА_1 , про що зазначено судом вище.

Відповідно до норми ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження дорожніх споруд, суд вважає, що відсутні підстави для повторного притягнення особи до відповідальності за аналогічні дії.

Інших даних, які б свідчили про вчинення дій ОСОБА_1 , не пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху України, що виразилися у пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, в матеріалах справи не міститься.

Тому суд не погоджується з тим, що одні й ті самі дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як за статтею 124 КУпАП, так і за частиною 1 статті 139 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.139 КУпАП не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно дост. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,221,283-285,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.139 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Ленінський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.