ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Радамовського Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.04.2022 року о 15 год. 19 хв., в с. Ломачинці керував транспортним засобом - мотоблоком марки «Zirka» без н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою ALCOTEST "Drager» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова районного суду прийнята з порушенням КУпАП без дослідження всіх доказів та обставин справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

ЄУНСС: 722/76/23

НП:33/822/162/23 Головуючий у І інстанції:Унгурян С.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо нього, не відповідає вимогам закону.

Звертає увагу, що з відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить підтвердження керування ОСОБА_1 мотоблоком у вказаний у протоколі місце і час.

На думку апелянта, відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення свідків, а також технічних засобів проведення відеозапису в матеріалах справи, спростовує факт його відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що в порушення вимог закону працівником поліції не було зазначено ні в протоколі про адміністративне правопорушення ні у акті огляді результати огляду на стан сп`яніння.

Також зазначає і те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували його відмову від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, зокрема відеозапис та підписи свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Радамовського Я.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд доходить такого.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин даної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.278,280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоблоком марки «Zirka» без н.з.

Як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення місці і час він мотоблоком не керував, оскільки той був припаркований біля місця його проживання. При цьому пояснив, що він розвантажував дрова, які знаходились у вказаному мотоблоці. В цей час під`їхали працівники поліції і повідомили, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння. Оскільки він мотоблоком не керував, то відмовився проходити такий огляд. Просив закрити провадження щодо нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовані матеріалами справи.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовляється, після чого відеозапис закінчується. При цьому, ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля працівників поліції, на значній відстані від мотоблоку. Факту керування вказаним мотоблоком на відеозаписі не зафіксовано.

Крім того, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 245, 247, 278, 280, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький