справа № 753/9349/22 головуючий у суді І інстанції Щасна Т.В.
провадження № 33/824/1326/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Березюк Лідією Вікторівною, на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює менеджером у ТОВ «Агро Профіт», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Березюк Лідію Вікторівну, 20 січня 2023 року засобами поштового зв`язку направивапеляційну скаргу до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на момент зупинки правовий статус осіб, що зупинили ОСОБА_1 був невідомий. Звертає увагу апеляційного суду на те, що працівники полку поліції особливого призначення не уповноважені на зупинку транспортних засобів, проведення огляду водіїв, транспортних засобів та доставлення водіїв для проведення медичного огляду. Вказує, що за дзвінком однієї з таких осіб до місцезнаходження автомобіля HYUNDAY, днз НОМЕР_1 прибув наряд патрульної поліції та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №151886 було здійснено т.в.о. командира взводу №2 роти №2 батальйону №1 полк №2 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Бойчуком Миколою Павловичем. Вважає, що ні поліцейським, ні судом першої інстанції не було встановлено, чи було запропоновано ОСОБА_1 та, якщо так - з якої підстави та в якій формі пройти медичний огляд.

Також, на думку апелянта, працівник поліції спонукав та провокував ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що з зафіксованої на відео поведінки ОСОБА_1 вбачається, що в нього були відсутні будь-які ознаки, що дають підстави зробити висновок про перебування особи в стані будь-якого сп`яніння.

У судовому засіданні представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови 12.07.2022 року о 20 годині 00 хвилин по вул. Декабристів в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 151886 від 12.07.2022 складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд повною мірою погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, стаття 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Одним із доводів апеляційної скарги є неправомірність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції полку особливого призначення.

Утім, апеляційний суд не бере до уваги вказаний довід апелянта як такий, що не може бути підставою для спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

За змістом п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735).

Як вбачається зі змісту відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №151886 від 12 липня 2022 року пропозиція проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів (у даному випадку - відмови від проходження відповідного огляду) були здійснені поліцейським - особою, яка мала повноваження на вчинення таких дій. Натомість суб`єкт зупинення водія в даному випадку не впливає на факт наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, в разі наявності в ОСОБА_1 підстав вважати дії осіб, які його зупинили, неправомірними, підлягають оскарженню ним в уставленому законом порядку.

Також апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про порушення працівником поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також про спонукання та провокування працівником поліції ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, з огляду на таке.

Зі змісту відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №151886 від 12 липня 2022 року, вбачається, що працівником поліції було чітко роз`яснено водієві ОСОБА_1 підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я та, окрім того, роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду. Указані дії працівник поліції здійснював у присутності двох свідків, пояснення яких містяться в матеріалах справи. Жодних спонукань, примушувань чи провокаційних дій працівника поліції на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

Окрім того, апеляційний суд також бере до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №151886 від 12 липня 2022 року в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не було вказано жодних зауважень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та/або вказівок про провокативні (неправомірні) дії поліцейського.

Отже, такі доводи апелянта не підтверджуються жодними належними, достатніми та допустимими доказами.

Що до доводу апелянта про відсутність у нього будь-яких ознак, які б давали підстави вважати про його перебування в стані будь-якого сп`яніння, то апеляційний суд вважає їх неспроможним, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису, безпосередньої участі водія під час такої події, неможливо об`єктивно встановити наявність чи відсутність у ОСОБА_1 , зокрема, таких ознак, як: виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Березюк Лідією Вікторівною,- залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко