Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер справи 758/8404/22

номер провадження 33/824/2245/2023

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф.,

за участю: ОСОБА_1 , адвоката Браги А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Браги Антона Івановича

на постанову Подільського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року /суддя Павленко О.О./

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Брага А.І. звернувся з апеляційною скаргою в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що судом було грубо порушено процес судового розгляду.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з «ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9а ПДР. Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9а ПДР. Наголошував і на тому, що саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна, а рапорт працівника поліції, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_1 не було надано права скористатись правовою допомогою, а сам поліцейський, який складав протокол вів себе як людина з ознаками сп`яніння, а саме, проявляв поведінку, що не відповідала обстановці. Наголошував, що в матеріалах провадження відсутні докази правомірності зупинки автомобіля та подальших дій інспектора поліції, та суду, яким було грубо порушено процес при винесенні зазначеної постанови. Вказував, що суд першої інстанції, розглянув протокол про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_3 сторони захисту, без допитів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які були пасажирами в авто під час зупинки співробітниками поліції, тобто порушено принцип безпосереднього отримання доказів судом, чим порушено право на захист. Жодного учасника процесу, свідків чи поліцейських ніхто в судове засідання не викликав, не приводив до присяги. Крім того, фактично поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той проміжок часу, який їм був вигідний при цьому належним чином ці матеріали оформлені не були. Також вказував, що у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Письмового направлення у матеріалах справи немає, тому не є зрозуміло до якого саме закладу охорони здоров`я поліцейський який складав протокол мав направити ОСОБА_1 .

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова без змін.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом встановлено, що 24 серпня 2022 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, керував транспортним засобом "ЗАЗ" д.н. НОМЕР_1 на вул. Петропавлівська в м. Києві.

Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доведена повністю та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9 а ПДР, апеляційним судом відхиляються, оскільки ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В вину ОСОБА_1 інкримінується саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування у стані такого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності допитів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які були пасажирами в авто під час зупинки співробітниками поліції, тобто порушення принципу безпосереднього отримання доказів судом, апеляційним судом також відхиляються, оскільки у матеріалах справи наявна відеофіксація події щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а отже показання свідків в даному випадку не є джерелом доказів.

Також матеріалами відеофіксації спростовується те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки за поясненнями самого ОСОБА_1 він, повертаючи, не увімкнув показчик повороту, віз родичів на вокзал, тому поспішав і відмовився від проходження огляду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Браги Антона Івановича залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.