Справа № 357/1610/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП , -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 356647 від 28.01.2023 року, 28.01.2023 року о 17 год. 34 хв. в м. Біла Церква проспект Князя Володимира водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Водій о 19 год.08 хв. відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнав, просив складений протокол відносно нього закрити, оскільки він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тарасюк А.В. підтримав думку свого підзахисного, також просив протокол складений відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, про що надав клопотання, яке долучене до матеріалів справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема ,потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України). Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію його захисника адвоката Тарасюка А.В., оглянувши диск, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів протоколу.

Так, долучений до матеріалів справи відеозапис, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відео зйомка велась не безперервно в порушенні п.5 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, а саме в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння о28.01.2023 року о 17 год. 34 хв., та зазначено, що останній о 19 год. 08 хв. відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери вбачається, що відео не безперервне та переривається, має значні проміжки часу, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи диску, з якого неможливо встановити ні факту керування водієм автомобілем з ознаками сп`яніння, ні час такого керування, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, відібрання у водія пояснень та складання долучених документів.

До цього ж в протоколі поліцейський перераховує ознаки наркотичного сп`яніння водія проте, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували ці обставини. Відеозапис у якому не відображені ознаки сп`яніння не можуть вважатися достатніми доказами на підтвердження вини у вчиненні інкримінованого правопорушення .

З відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не є сумнівною, є адекватною, він спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування. Також не вбачається ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі.

З досліджених матеріалів справи, а саме із рапорту поліцейського Омельченка О. вбачається,, що о 17 год. 34 хв. на перехресті проспекту Князя Володимира та вул. Заярська в м. Біла Церква сталася ДТП, за участю автомобіля Dacia Sandero, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Пежо, під керування водія ОСОБА_2 . Згідно рапорту, який міститься в матеріалів справи, винна в ДТП водій ОСОБА_2 . На місці пригоди був складений Європроткол, на місці пригоди знаходилися працівники патрульної поліції.

Європротокол складається за наявності декількох обов`язкових умов, зокрема але не виключно, однією з умов є відсутність у водії ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (ст. п. 33.2 ст. 3У «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Потмі, як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, майже через дві години о 19 год. 08 хв. працівником поліції у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, що викликає об`єктивні сумніви, що упередженості з боку працівників поліції, адже такі ознаки були відсутні після ДТП, про що свідчить відсутність протоколу за ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно відеозапису долученого до матеріалів справи, працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння в смт. Ставище, а згідно матеріалів справи ОСОБА_1 направлення виписано на проходження огляду в КМП БМР №4 в м. Біла Церква.

Також матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського згідно зі ст. 266 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що водій або не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або поліцейським недотримані вимоги ст. 266 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі піддягає закриттю.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушеню, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України ч.2 ст. 130, ст. 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОлена ГАВЕНКО