Справа № 443/1678/23 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 33/811/1541/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Жерухи Романа Степановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито.

Відповідно до постанови, 16 серпня 2023 року о 12 год 30 хв у с. Вибранівка на вул. Галана, Стрийський район, Львівська область, неповнолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав пошкодження. Відтак, неповнолітній ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1,5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, однак не досягнув шістнадцятирічного віку.

На вказану постанову особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Вважає, що при ухваленні постанови має місце неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування зазначає, що суд вийшов за межі висунутого їй звинувачення та самостійно сформулював обвинувачення не маючи на те повноважень. Зокрема, суд в доповнення висунутого звинувачення вказав про те, що її сином було порушено вимоги п.п. 1,5,2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, в той час, як таке звинувачення в протоколі відсутнє.

Звертає увагу суду на те, що суд в мотивувальній частині постанови вказав, що мало місце зіткнення, в той час як слідує зі слів водія та свідка ОСОБА_4 слідує, що автомобіль стояв, тобто має місце не зіткнення, а наїзд.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , виступ захисника адвоката Жерухи Р.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Так, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні неповнолітніми особами від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Санкція ч. 3 даної статті КУпАП встановлює накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суб`єктом правопорушень, визначених наведеною нормою закону, є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені Сімейним кодексом України (далі - СК України), Законом України «Про охорону дитинства».

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (із відповідними змінами та доповненнями) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Так, склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 184 КУпАП, як вчинення неповнолітніми особами від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, й з таким висновком погодився суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Поряд з цим суддя врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, а також повідомила, що її син виписаний із лікарні, відвідує школу, за таких обставин суддя дійшов висновку, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушника усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, провадження у справі закрити.

З таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 896954 від 28.08.2023 (а.с.9); рапортом працівників Відділення поліції № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 16.08.2023 про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 16 серпня 2023 року о 12.29 год надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 16 серпня 2023 року за адресою Жидачівський район Львівська область, с. Вибранівка, вул. Польова дорога, заявник свідок повідомив про те, що 5 хв. тому відбулося ДТП автомобіль Ланус НОМЕР_1 з велосипедист дитина 14 років травмований. ШМД повідомлено(а.с.11); письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 16.08.2023, згідно яких остання повідомила, що 16.08.2023 року біля 12.30 год її зателефонував сусід та повідомив, що її онук ОСОБА_6 потрапив під машину в полі у с. Вибранівка. Прибігши на місце події, вона побачила свого онука, в якого була кров в області голови. На її запитання, що трапилось, ОСОБА_4 повідомив, що її онук рухаючись на велосипеді в`їхав у автомобіль. Вона бачила, що на місці події стоїть автомобіль марки ВАЗ, р.н. НОМЕР_1 із пошкодженим лобовим склом. З місця події її онука повезли в дитячу лікарню м. Львова. Також хоче додати, що у її онука ОСОБА_7 вроджена глаукома, а тому на її думку він не помітив автомобіль, який рухався йому на зустріч(а.с.14); письмовими та наданими під час розгляду справи поясненням в суді першої інстанції ОСОБА_3 ; письмовими та наданими під час розгляду справи поясненнями в суді першої інстанції ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2023 (а.с.18); схемою місця ДТП, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортного засобу та велосипеду по відношенню до інших об`єктів на місці події(а.с.24); фототаблицею з місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.08.2023 за адресою с. Вибранівка, вул. Галана, Стрийського району(а.с.25-38), та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Судом встановлено, що, 16 серпня 2023 року о 12 год 30 хв у с. Вибранівка на вул. Галана, Стрийський район, Львівська область, неповнолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав пошкодження. Відтак, неповнолітній ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1,5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, однак не досягнув шістнадцятирічного віку.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 надав покази про те, що 16.08.2023 року біля 13 год 00 хв він разом із своєю дружиною, яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, їхав на своєму автомобілі «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Вибранівка на вул. Галана по польовій дорозі зі швидкістю 20 км/год. На зустріч йому їхав велосипедист, який рухався зигзагоподібно, постійно змінюючи свій рух з лівої сторони на праву сторону, з опущеною до низ головою. За 30 метрів до велосипедиста він зупинив свій автомобіль по лівій стороні дороги, щоб велосипедист міг безпечно об`їхати, однак останній в`їхав в ліву передню частину його автомобіля, та головою вдарився в лобове скло. Після того він вийшов із дружиною з автомобіля та підійшли до велосипедиста, в якого на обличчі була кров, дружина повитирала йому обличчя. Вказану подію бачив мешканець села ОСОБА_4 , який підійшов до них та викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Також зазначив, що не вживає алкогольних напоїв.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 надав покази про те, що 16.08.2023 біля 13 год 00 хв він йшов із свого городу по дорозі, яка йде паралельно польовій дорозі, по якій рухався автомобіль ВАЗ, який їхав зі сторони села та на зустріч автомобілю їхав хлопець на велосипеді, в якого голова була опущена. Автомобіль зупинився на лівій стороні дороги, а велосипедист в`їхав в ліву сторону автомобіля, внаслідок чого вдарився головою в лобове скло автомобіля та впав з автомобіля. Автомобілем керував ОСОБА_3 .. Оскільки він знаходився на відстані 2-3 метрів від місця ДТП він зразу підійшов до них, та хлопець знаходився у свідомому стані. Водій автомобіля посадив хлопця на узбіччі, а дружина водія повитирала обличчя хлопця вологими серветками. Він зразу зателефонував в поліцію та швидку медичну допомогу, а також зателефонував родичам хлопця, а саме його бабусі ОСОБА_5 .

У судовому засіданні суду першої інстанції допитаний як свідок інспектор СЮП ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , надала покази про те, що до сектору ювенальної превенції надійшли матеріали по факту вчинення ДТП, яке мало місце 16.06.2023 в с. Вибранівка. На місці ДТП її не було, однак після того як до неї надійшли матеріали, вона здійснила виїзд в село Вибранівка, з метою відібрання письмових пояснень у неповнолітнього ОСОБА_2 . Однак під час відібрання пояснення у неповнолітнього ОСОБА_2 , у присутності його батьків, останній почав повідомляти про події, які мали місце 16.08.2023 року, та в ході надання пояснень, матір неповнолітнього ОСОБА_1 відмовилась від того, щоб син давав пояснення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що в даному випадку наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, такі є належними та допустимими, оскільки зібрані уповноваженими на те особами у встановленому порядку та містять відомості про обставини події.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Вказані висновки судді відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апелянта про те, що при ухваленні постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року мало місце неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції є безпідставними.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук