Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
23.10.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Опаленика М. Ю., розглянувши апеляційну захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Опаленика М. Ю.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.
Згідно з постановою, 12.06.2023, об 11 год 52 хв, у м. Ужгород вул. Шпеника, 47, ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом марки «HYUNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 . Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1322 від 12.06.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Опаленик М. Ю. вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, тому підлягає скасуванню. Зазначає, що тест, за допомогою якого проводилось освідування ОСОБА_1 , а саме «Sniper» є попереднім результатом дослідження. Крім того, була порушена процедура проведення освідування у закладі охорони здоров`я, оскільки біологічний матеріал не був відібраний у дві ємності. Вказує на те, що у сторони захисту існують сумніви у достовірності результатів тестування, у зв`язку з цим було подане клопотання про проведення токсикологічного дослідження взірця сечі ОСОБА_1 за допомогою іншого обладнання, однак, у задоволенні цього клопотання стороні захисту було відмовлено. Звертає увагу на те, що відеофіксація не є безперервною, тому відеозапис не може вважатися належним доказом у справі, двох свідків до проведення освідування залучено не було. Вважає, що лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичних речовин, однак з матеріалів справи убачається, що лікарем констатовано тільки те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, унаслідок вживання канабіноїдів, кількісного визначення яких та якого саме наркотичного засобу: марихуани, гашишу тощо, - у матеріалах справи немає. Дії працівників поліції сторона захисту вважає упередженими, оскільки водієві не були роз`яснені його права. Постанову просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Опаленика М. Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, при цьому, від нього не надходило жодних заяв або клопотань про відкладення розгляду справи на інший день. Тому, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, а також із врахуванням того, що у розгляді справи бере участь захисник ОСОБА_1 , адвокат Опаленик М. Ю., апеляційний суд вважає, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №410641, 12.06.2023, об 11 год 52 хв, у м. Ужгород вул. Шпеника, 47, ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 . Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1322 від 12.06.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми підписами у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію його отримав.
Висновком лікаря нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» №1322
від 12.06.2023 ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. З висновком ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 2).
Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 12.06.2023, останній зобов`язується залишити на зберігання транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , на місці зупинки, за адресою: у м. Ужгород, по вул. Шпеника, 47 (а. с. 4).
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7153579 від 12 червня 2023 року, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (триста сорок гривень) (а. с. 6).
З відеозапису, який наявний у матеріалах справи убачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення ним ПДР, відтак при наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, які були озвучені працівниками поліції, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, відтак проїхав з поліцейськими до закладу охорони здоров`я - КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, у результаті чого лікар констатував, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. З медичним висновком, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 ознайомлено, жодних обґрунтованих скарг чи будь-яких заперечень щодо результатів тестування він не висловлював Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього складатимуть протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тобто йому було відомо про вчинене ним правопорушення, а також роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Досліджений апеляційним судом відеозапис є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи (а. с. 6).
Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник поліції Секереш М. М. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склав висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаних документів щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікар при виконанні свої посадових обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень.
При ухваленні судового рішення, апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Так, згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що тест, за допомогою якого проводилось освідування ОСОБА_1 , а саме «Sniper», є попереднім результатом дослідження, тому його результати є сумнівними, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).
Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З матеріалів справи убачається, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , у поліцейського були сумніви щодо перебування водія у тверезому стані. Відтак, відповідно до Порядку та Інструкції, ОСОБА_1 було направлено на огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ».
Апеляційним судом не встановлено жодних порушень порядку проведення процедури медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 лікарем-наркологом КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ».
Доводи апеляційної скарги про те, що освідування ОСОБА_1 не проводилось за допомогою лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє, оскільки твердження в цій частині спростовується наявним у матеріалах справи висновком лікаря КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», та актом медичного огляду, де в п. 24 зазначено - результат лабораторного тесту ТНС - позитивний на канабоїди (марихуану) (а. с. 42).
Разом з цим, в матеріалах справи міститься відповідь КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», на адвокатський запит від 03.08.2023 №б/н, в якому, зокрема зазначено, що під час проведення медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 для дослідження біологічного середовища (сечі) використовувався метод іммунохроматографії з використанням тест-системи для швидкого визначення наркотичних речовин у сечі «Sniper», а саме тест для виявлення марихуани "Sniper" (партія ТНС 22040007), що є сертифікованим та дозволеним до використання в Україні класифікується як медичні вироби для діагностики in virto (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 3754 від 03.10.2013 року) (а. с. 40).
Крім того, матеріали справи не містять даних про те, що визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 зроблено виключно на підставі експрес-тесту «SNIPER».
З матеріалів справи убачається, що лікар нарколог, при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, діяв у відповідності до встановленого законом порядку. Медичний висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння зроблений не лише на підставі результатів лабораторного дослідження за допомогою тесту «Sniper», використання якого дозволено МОЗ України, а й на підставі того, що у ОСОБА_1 були очевидні ознаки наркотичного сп`яніння, тому лікар нарколог врахував клінічні дані водія, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук та інші ознаки, які вказують на стан наркотичного сп`яніння, та на підставі результатів тестування із врахуванням клінічної картини медичного огляду дійшов висновку, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що зафіксовано, у тому числі, на відеозаписі.
Так, як зазначалося вище, процедура проведення медичного огляду ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі з бодікамери працівника поліції. Вказаний відеозапис досліджувався судом, жодних порушень процедури проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння встановлено не було. При цьому, апеляційний суд бере до уваги й те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та при проведенні медичного огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 жодних заперечень та зауважень не висловлював. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що на відеозаписі на 17 хв. 49 с. чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 заперечував факт вживання «тяжких» наркотичних засобів, водночас підтвердив, що результат тестування все ж може підтвердити вживання ним «легких» наркотиків.
При оцінці тверджень апелянта про те, що під час проведення освідування ОСОБА_1 , мали місце грубі порушення процедури забору біологічного середовища, оскільки забір біологічного середовища у ОСОБА_1 проводився лише в одну ємність, вміст якої протестований за допомогою швидкого тесту, більш того, ця ємність у подальшому не була опломбована, суд апеляційної інстанції вважає, що такі жодним чином не впливають на правильність та законність висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.
З відеозапису, дослідженого під час розгляду апеляційної скарги не вбачається, що після здачі біологічних зразків ( сечі ) та власне по завершенню проведення освідування у медичному закладі ОСОБА_1 висловлював які-небудь зауваження щодо проведення огляду чи ставив під сумніви законність процедури освідування, більш того, його поведінка у медичному закладі та під час складення протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що з результатами освідування водій ОСОБА_1 погоджується.
Крім того, відповідно до приписів Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, висновок за результатами медичного огляду може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не ініціював повторне дослідження відібраних зразків біологічного середовища, не оскаржував медичний висновок, жодних клопотань про допит лікаря з метою отримання пояснень щодо обставин проведення огляду та встановлення остаточного діагнозу сторона захисту не заявляла.
Тому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я був проведений з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, такі відхиляються й визнаються безпідставними.
Апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що відеофіксація не є безперервною, тому відеозапис не може вважатися належним доказом у справі. Дослідивши відеозапис, який наявний у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що відеоматеріал за участі ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 251 КУпАП, є належним доказом у справі.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що освідування проводилось без участі свідків, таких не залучено і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд бере до уваги таке.
Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Приймаючи рішення апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи достовірно підтверджується, що проходження водієм ОСОБА_1 освідування фіксувалося на бодікамеру працівників поліції, тому необхідність участі двох свідків при освідуванні не виникала.
Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння є доведеним, а отже у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Опаленик М. Ю. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН