Провадження № 3/204/259/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт ID картка № НОМЕР_1 , виданий 18.09.2019 року органом 6351, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2022 року о 01:55 годині за адресою: м. Дніпро, Чечелівський район, провулок Аптекарський, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за згода водія за допомогою спец.приладу Alcotest Drager 0488.Результат огляду позитивний 1,43 % (проміле). Тест № 1918. Чим порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, надіслав заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України не визнав. З посиланням на діючи норми національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини просив провадженні у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

По-перше, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Але відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, а саме відеозаписів із камер відеоспостереження, убачається, що його авто не рухалось, а було припарковано вздовж узбіччя. Таким чином вважає, що відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а саме здійснення керування у стані алкогольного сп`яніння.

По-друге, відповідно до правил, визначених п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 (далі Інструкція), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Так, на доданому до протоколу в якості доказу носії з відеозаписом з боді-камер поліцейських відсутній повний відеозапис, у тому числі факт зупинки транспортного засобу, а також повна процедура складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Наявних в матеріалах відеозапис містить три «склеєні» записи з камер поліцейських. Відеозапис не є безперервним. На носієві містяться відео файли, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події. Відеофайл припиняється після проведення огляду на алкотест, саме у той час, коли повинно було вирішуватися питання проходження освідування у медичному закладі. Зазначене є грубим порушенням п.5 вказаної Інструкції. Отже такий відеозапис не можно вважати належним та допустимим доказом по справі.

По-третє, під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення співробітниками поліції в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» його не було проінформовано про порядок огляду, про правила користування спеціальними технічними засобами, про можливість пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, а замість свідків до матеріалів справи додано відеозапис з боді камер, які мають перерви, та не дають змоги об`єктивно встановити всі обставини справи, та що саме відбувалось у час, коли камери не працювали, а свідки були відсутні.

По четверте, відповідно до вимог ст.19 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Але протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складався у службовому автомобілі, без його присутності та повідомлення його про таке.

По п`яте, відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Натомість у тексті протокол про адміністративне правопорушення відсутнє будь яке пояснення (згода або незгода) або зауваження до протоколу особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, що також є порушенням норм діючого законодавства.

По-шосте, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала його від керування транспортним засобом, акту про відсторонення водія від управлення транспортним засобом не складалось.

Крім того в матеріалах даної адміністративної справи відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу «Alcotest 6820» прилад № ARNK-0488, зокрема співробітниками поліції не було долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З огляду на наявні істотні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вважає, що вказаний протокол та додані до нього матеріали є недопустимими доказами, та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, надавши їм належну оцінку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже вищенаведеними нормами діючого законодавство визначений порядок проведення огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та містять в собі чіткий алгоритм дій поліцейських при проведені такого огляду, та складенні відповідних процесуальних документів.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 355873 від 28.09.2022; рапорт працівника поліції; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алкотестеру Драгер ARNK 0488;чек тестування з Алкотестеру Драгер ARNK 0488; диск з відеозаписами з нагрудних реєстраторів працівників поліції за № 471029; № 471056; 474397.

У вказаному протоколі, поміж іншого, зазначені місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, результати огляду: тестування на алкоголь за допомогою Alcotest Drager 0488, результат огляду позитивний 1,43% (проміле). В протоколі міститься запис про фіксацію на нагрудні відео реєстратори № 471029; № 471056; 474397. Протокол підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності його пояснень у протоколі, суд не приймає до уваги, оскільки протокол підписаний останнім без зауважень, а сам факт відсутності в протоколі пояснень особи, яка притягається до відповідальності, для суду не є визначальним і не може бути визнаний обставиною, яка свідчить про недоведеність його вини у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, оскільки в іншій частині вказаний протокол про адміністративне правопорушення цілком відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні диску з відеозаписами з нагрудних реєстраторів працівників поліції встановлено, що вказаний диск містить відеозаписи з трьох нагрудних реєстрів працівників поліції за № 471029, № 471056, 474397. Вказаними відеозаписами зафіксовано факт виявлення у водія транспортного засобу ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, процедура проходження ним на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та складання адміністративного протоколу за вчинене адміністративне правопорушення. Початком відеозапису є спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного, який знаходиться в автомобілі на сидінні водія. Спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 розпочинається з питань поліцейських щодо причин порушення ним комендантської години, на що ОСОБА_1 відповідає, що їде додому (відеозапис з камери № 474397). Відеозаписами, серед іншого, зафіксовано, що під час спілкування поліцейський з`ясовує особу водія, пропонує надати документи, що посвідчують його особу та право керування транспортним засобом, після чого повідомляє водієві, що чує від нього запах алкоголю та пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому останньому пропонується скористатися одноразовим пристроєм до такого засобу та самостійно обрати його, на що ОСОБА_1 погоджується та проходить огляд. Після чого поліцейський знайомить ОСОБА_1 з результатами огляду, констатує факт виявлення у останнього стану алкогольного сп`яніння, повідомляє ОСОБА_1 про складення відносного нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП та пропонує йому запросити на місце події тверезого водія. Відеозаписи закінчуються процедурою складання адміністративного протоколу та ознайомленням з ним ОСОБА_1 , після чого поліцейська повідомляє останнього, що він відсторонений від керування транспортним засобом шляхом залишення його на місці події. Також під час оформлення адміністративного матеріалу поліцейські з мобільного телефону ОСОБА_1 телефонують дружині останнього, повідомляють їй про факт виявлення у її чоловіка стану алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, складання відносного нього адміністративного матеріалу та про необхідності відсторонення його від керування транспортним засобом.

Отже дані відеозапису в повній мірі спростовують доводи ОСОБА_1 в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без його присутності та в тій частині, що він не був відсторонений від керування автомобілем.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 відносно того, що під час огляду були відсутні свідки, суд відзначає, що в даному випадку працівниками поліції, якими проводився огляд, було дотримано положення ч. 2 ст. 266 КУпАП відповідно до якого, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином огляд проводився з застосуванням відеозапису, який долучено до матеріалів адміністративної справи, а отже працівниками поліції виконанні вимоги діючого законодавства.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що відеозапис, наданий працівниками поліції, не у безперервному вигляді, а у вигляді певної кількості окремих файлів, та на відеозапису зафіксовані на всі обставини оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не можуть, на переконання суду, свідчити про недопустимість відеозапису як доказу, з наступних підстав.

Суд оцінює докази в їх сукупності та взаємозв`язку. Дані відеозапису, надані працівниками поліції хоча й складаються з трьох окремих відеозаписів з нагрудних реєстраторів працівників поліції за № 471029; № 471056; 474397, проте всі вони містять інформацію щодо однієї й тієї ж події, в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами. На відеозапису зафіксована процедура зупинки, огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Та обставина, що на відеозапису зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення документів, які надані суду, а також та обставина, що відеозапис наданий суду у вигляді певної сукупності окремих файлів, сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозапису, наданому працівниками поліції.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази, які б підтверджували керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то вони, думку суду, не є слушними, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом був встановлений працівниками поліції, що відображено в рапорті поліцейського УПП в Дніпропетровський області, долученого в якості доказу до матеріалів справи, відповідно до якого автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в м. Дніпро, Чечелівський район, пров.Аптекарьский, 1.

Зазначені в рапорті поліцейського відомості суд вважає достовірними, оскільки вони в повній мірі узгоджуються з іншими, дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом з місця події.

Так, з оглянутого відеозапису встановлено, що автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 на час події розташований у забороненому для зупинки та стоянки місці, а саме на узбіччі проїзній частині праворуч по ходу руху, в 2-3 метрах від пішохідного переходу, що заборонено нормами діючого законодавства. Крім того з оглянутого відеозапису з місце події встановлено, що на запитання поліцейського щодо причин порушення комендантської години, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом, відповів, що їде додому. В цей час ОСОБА_1 перебуває в автомобілі на місці водія, двигун автомобіля у заведеному стані, на автомобіля ввімкненні прилади освітлення, стороні особи в салоні автомобіля відсутні. Крім того під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом жодним чином не заперечував, а навіть розповідав про необхідність поїздки до м.Харків.

Зазначене, на думку суду, в повній мірі спростовує вказані доводи ОСОБА_1 та суд розцінює їх, як засіб захисту своїх інтересів з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алкотестеру Драгер ARNK 0488 та чек тестування з Алкотестеру Драгер ARNK 0488, долучені до матеріалів адміністративної справи, підписані особою, яка проводила огляд та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують стан технічного засобу Алкотестеру Драгер ARNK 0488, зокрема не долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд не бере до уваги, оскільки чинне законодавство не вимагає обов`язкового долучення вказаних документів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Також з переглянутих відео файлів не встановлено, щоб ОСОБА_1 під час проходження або після проходження огляду на стан сп`яніння висловлювалась незгоду з висновками встановленими за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest, щодо результатів вимірювань та наявності 1,43 % (проміле), або вимагав від працівників поліції надання йому вищевказаних документів.

Отже вказаний акт та чек тестування з Алкотестеру Драгер ARNK 0488 є належними та допустимими доказами, жодних сумнівів щодо їх змісту не виникає.

Щодо інших зауважень ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях про ряд недоліків і порушень, допущених, на його думку поліцейськими, то вони, на переконання суду, не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення для ухвалення остаточного рішення у цій справі.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції хоча і зобов`язують суди обґрунтовувати свої рішення, однак не вимагають детальної відповіді на кожен з аргументів сторін. Згідно з позицією ЄСПЛ, з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. При цьому, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (правові позиції, викладені у рішеннях у справах «Boldea v. Romania», § 30; «Moreira Ferreira v. Portugal (№ 2)», § 84; «S.C. IMH Suceava S.R.L. v. Romania», § 40); «Ruiz Torija v. Spain», § 29; «Серявін та інші проти України», § 58) [23].

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

У цьому провадженні суд оцінив та надав вичерпні відповіді на усі вагомі аргументи, наведенні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому інші його доводи не спростовують висновків суду.

Оцінуючи, відповідно до ст. 255 КУпАП, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що вказані вище факти вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового розгляду.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушення та його характер, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно достатті 40-1 КпАП Українисудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 130 ч.1, 280-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (р/р UA0004569), код отримувача (код за ЄДРОПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів УК у Чечелівському р-ні м. Дніпро/Чечел. Р-н/21081100, код класифікації доходів бюджету 21081100) у розмірі однієї тисячі неоподаткованого мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк виконання постанови в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами рахувати з моменту вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (р/р UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАп, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Т.В. Безрук