Єдиний унікальний номер судової справи: 225/210/23
Номер провадження: 3/225/105/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В., розглянув матеріали, що надійшли з ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новозибков Брянської області, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.01.2023 серії ВАВ № 078777, 15.01.2023 о 12.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Суду пояснив, що проживає тривалий час зі своєю дружиною ОСОБА_2 за адресою:АДРЕСА_1 . Зазначив, що 15.01.2023 сварки між ним та дружиною не було.

Захисник Рябуха А.В. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний та дружина не сварилися.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що обставин, які вказані у протоколі співробітником поліції, тобто грубої нецензурної лайки на її адресу з боку ОСОБА_1 не було. Вказала в категоричній формі, що психологічне та фізичне насильство щодо неї ОСОБА_1 не вчиняв. Поліцію викликала 15.01.2023, тому що вважала, що буде лайка між нею та чоловіком та діяла на упередження, а пояснення та протокол прийняття заяви про правопорушення вона підписала у стані хвилювання та без попереднього нею прочитання.

Вислухав учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суддя доходить таких висновків:

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суд, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає не доведеними фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.01.2023 серії ВАВ № 078777 щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗаконуУкраїни від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Приписами ст.62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, Європейський Суд з прав людини, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: від обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 078777 від 15.01.2023, 15.01.2023 о 12.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

До протоколу в якості доказів долучено рапорт поліцейського, протокол про прийняття заяви від 15.01.2023, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків домашнього насильства від 15.01.2023, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 5.01.2023 серії АА № 178879.

Інших будь-яких доказів, які б підтверджували неправомірні дії ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу, при направленні справи до суду для розгляду по суті,не долучені.

Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 вказала, що конфлікту між нею та чоловіком не було. Зазначене виключає подію та склад домашнього насильства.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Обставини, які зазначені у протоколі мають бути доведені належним чином.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відсутність у даному конкретному випадку події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, п.1 ст. 247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: