Провадження № 33/824/378/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що місцевий суд безпідставно відхилив наданий ним Висновок лікаря КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №004420 від 10.09.2022 року, згідно якого він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, тому вважає, що суд безпідставно взяв до уваги інший Висновок від 10.09.2022 року, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, адже, на його думку він є неналежним доказом, оскільки зроблений без проведення лабораторного дослідження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №375264, 31.08.2022 року о 08 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. О. Теліги, 12Б, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Peugeot 107, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку. Згідно висновку №004409 у нього виявлено стан сп`яніння в наслідок вживання стимуляторів (амфітамін). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9А ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, позаяк вказане підтверджуються належними і допустимими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №375264 від 31.08.2022 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського; висновком лікаря КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №004409 від 10.09.2022 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів (амфітамін) клінічно згідно МКХ10.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд безпідставно відхилив наданий ним Висновок лікаря КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №004420, складений на його замовлення, та безпідставно взяв до уваги Висновок №004409, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінюються судом критично, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено відповідно до процедури проведення огляду, встановленої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 01.11.2015 №1452/735, в присутності інспектора патрульної поліції Вдовцова І.О., який доставив ОСОБА_1 на огляд, у послідовності визначеній у формі Акта медичного огляду №004409 (а.с.25-26).

При проведенні огляду лікар-нарколог ОСОБА_2 виявив у ОСОБА_1 клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, які були внесені у пункти 10-14 Акту огляду №004409, та встановив на підставі цих ознак стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин.

З метою уточнення наявних речовин, що спричинили стан наркотичного сп`яніння, лікар запропонував ОСОБА_1 здати зразок біологічного середивища (сечу) на лабораторне дослідження, чого ОСОБА_1 не здав, що зафіксовано у пунктах 23-24 Акту №004409.

Отже, стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів (амфітамін) встановлено на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 при огляді, які повністю відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F15.0 глави VПсихічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10).

Згідно п. 4 розділу IIIІнструкції №1452/735 наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатами огляду на підставі виявлених у особи клінічних ознак наркотичного сп`яніння, а відповідно до п. 8 Інструкції метою лабораторного дослідження є не встановлення стану сп`яніння, а виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції лікар-нарколог ОСОБА_2 підтвердив, встановлені висновком №004409 обставини щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, висновок лікаря-нарколога №004420, долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи, не можна вважати належним та допустимим, з огляду на те, що проходження такого огляду на стан сп`яніння, внаслідок якого було видано даний висновок, не відповідає вимогам ч.4 ст.266 КУпАП, а тому, такий огляд вважається недійсним в силу ч.5 ст.266 КУпАП, позаяк цей огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за його особистою ініціативою через 10 годин після зупинки його транспортного засобу поліцейськими, а тому такий висновок не може бути належним і достатнім доказом невинуватості ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про належність та допустимість висновку лікаря КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №004409 від 10.09.2022 року, яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.С. Мельник