Номер провадження: 33/813/178/23
Номер справи місцевого суду: 521/8994/22
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Виходець А.В.,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Пошали Катерини Сергіївни,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 13 червня 2022 року по вул. Болгарській, 62 в м. Одесі керував автомобілем марки BMW номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заперечуючи проти ухваленої судом постанови ОСОБА_1 посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП вказуючи на те, що він був тверезий, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від КНП "ООМЦПЗ"ООР" від 13 червня 2022 року.

Також вказує на допущені працівниками поліції порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Одночасно ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що постанова була винесена 13 жовтня 2022 року, повний текст якої був отриманий скаржником лише 01 листопада 2022 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Пошала К.С. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у клопотанні та скарзі, просила поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити з підстав визначених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суддею прийнята 13 жовтня 2022 року у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь-яких відомостей, що копія постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 та отримана ним матеріали справи не містять. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 01 листопада 2022 року.

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вручення скаржнику копії оскарженої постанови у іншу, ніж зазначена в клопотанні, дату, апеляційний суд вважає, що наведена обставина перешкоджала вчиненню заявником необхідних процесуальних дій з дотриманням встановленого законом строку, тому цей строк підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Положеннями частини 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, є зафіксоване у встановлений законом спосіб керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.

Приймаючи рішення про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя, як на докази вини ОСОБА_1 , послався на протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, квитанцію алкотестера Драгер тест №634 та відеозапис з нагрудної бодікамери, та не прийняв в якості належного доказу, наданий ОСОБА_1 . Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданим КНП "ООМЦПЗ"ООР" від 13 червня 2022 року.

З метою повноти і всебічності розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в результаті чого було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №092906 від 13 червня 2022 року о 10:31 годині по вул. Болгарській, 62 в м. Одесі ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 7510, результат огляду становить 0,69 проміле.

З квитанції спеціального технічного засобу Drager, 7510, тест №634 від 13.06.2022 о 10:38:36 годині вбачається, що результат тестування ОСОБА_1 становить 0.69 проміле.

З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 : проба позитивна 0.69 проміле.

З відеозапису фіксування правопорушення, дослідженого судом апеляційної інстанції, вбачається, що поліцейський оголошує результати тестування ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора Drager 7510, з якими ОСОБА_1 не погоджується.

Заперечуючи проти ухваленої судом постанови ОСОБА_1 посилається на спростування ним у спосіб встановлений законом, шляхом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 7510 та на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

За частиною 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. Так, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини 3 статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013року, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною 2 статті 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9-а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту та порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень статті 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог статті 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №092906 від 13 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено оглядом на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager 7510, результат огляду становить 0,69 проміле.

В матеріалах справи міститься квитанція спеціального технічного засобу Drager 7510 (тест №634 від 13.06.2022, час тестування 10:38:36) та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , згідно яких проба тестування є позитивною - 0.69 проміле.

До матеріалів справи додано диск з відеозаписом фіксування правопорушення, який містить два відеофайли, якими зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 факт вживання ним спиртних напоїв в день проведення огляду заперечував, категорично не погоджувався з результатами огляду.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вищезазначених вимог, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пункт 4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з пунктів 5, 6, 8 розділу 2 даної Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При цьому поліцейський на місці зупинки транспортного засобу проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У підпункті 1 пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений у середині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Із відеозапису оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є повним та безперервним, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 7510 не погодився.

Проте, протягом двох годин, з моменту проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 звернувся до закладу охорони здоров`я КНП "ООМЦПЗ"ООР" із заявою про проведення огляду з метою спростування обставин щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

З листа КНП "ООМЦПЗ ООР від 22.02.2023 за №683 вбачається, що згідно з журналом реєстру медичних оглядів осіб, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, 13 червня 2022 року до цілодобового кабінету по проведенню медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння при КНП "ООМЦПЗ ООР, звернувся ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із власною заявою про проведення відповідного медичного огляду.

Після проведення громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, лікарем - наркологом КНП "ООМЦПЗ"ООР" ОСОБА_2 був складений Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів за №000458 та Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, примірник якого у той же день був виданий ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до пункту 10 зазначеного Висновку, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції заповненого 13 червня 2022 року об 12.09 годині на підставі даних, що містяться в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів за №000458 складеним о 11:25 годині ОСОБА_1 самостійно звернувся до цілодобового кабінету по проведенню медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння при КНП "ООМЦПЗ ООР 13 червня 22 року об 11:15 годині.

За наслідком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем - наркологом ОСОБА_2 ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є неналежним доказом, як такий, що проведений з порушенням вимог частини 5 статті 266 КУпАП без участі поліцейського, оскільки вказаний висновок, відповідно до вимог частин 3, 4 статті 266 КУпАП, виданий КНП "ООМЦПЗ"ООР", який має право на проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, на підставі медичного огляду здійсненого протягом двох годин з моменту проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Проведення медичного огляду у відсутність поліцейського не може, в даному випадку, свідчити про порушення вимог статті 266 КУпАП, оскільки медичний огляд проводився не на підставі направлення водія поліцейським для огляду на стан алкогольного сп`яніння, а за особистою заявою ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду належним та допустимим доказом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такими чином, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга, підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статями 247, 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.А. Приходько