Справа № 594/136/23
Провадження № 3/594/74/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., за участі захисника адвоката Когут О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 467144 від 26 січня 2023 року, вбачається, що 26 січня 2023 року о 16 год. 11 хв. ОСОБА_1 на а/д Іванків Гермаківка 0 км + 400 м, керував т/з Skoda Octavia Tour д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки газоаналізатором Аlcotest Drager 6810 ARAM 0601, на табло якого висвітило проба позитивна 0, 58 % проміле. З результатом водій незгідний, пройшов повторний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Борщівська міська лікарня», проба позитивна 0, 45 % проміле згідно висновку №1 від 26.01.2023, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, при цьому пояснив, що дійсно у зазначений у протоколі час та місці керував транспортним засобом, їдучи з роботи з СФГ «Айва» в межах населеного пункту с.Іванків. Разом із ним їхав ОСОБА_2 , який забув телефон на роботі, тому, з головної дороги звернув на дорогу, яка веде до іншої брами СФГ, включивши покажчик повороту. Саме в цей момент на зустріч йому їхав поліцейський автомобіль, який включив проблискові маячки червоного кольору. Тому на вимогу поліцейських зупинився. Коли працівники поліції під`їхали до нього, то повідомили, що причиною його зупинки є те, що він керує автомобілем за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. З цього приводу між ними виникла дискусія, яка тривала біля 15 хв, оскільки працівники поліції зупинили його в межах населеного пункту, і саме СФГ «Айва», знаходиться в межах населеного пункту. Це ж саме підтвердив і директор СФГ, який під`їхав до них, при цьому показував працівникам поліції де знаходиться знак «Кінець населеного пункту». Надалі працівники поліції запитали його, чи він не вживав алкоголю, на що категорично заперечив. Після цього поліцейські, не називаючи будь яких ознак алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що погодився, оскільки алкоголю не вживав. Продувши, прилад показав результат 0, 58 проміле. З таким результатом був не згідний, тому погодився проїхати в КНП «Борщівська міська лікарня» для проходження аналогічного огляду. В лікарні продув прилад, який показав результат 0, 45 проміле. З таким також був не згідний, тому сказав, що продує прилад повторно через 20 хв, однак лікарка відповіла, що для чого проходити ще раз, якщо прилад і так все показав. Після цього, працівниками поліції було складено адміністративні матеріали.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Когут О.В. в судовому засіданні додатково зазначив, , що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог закону, викладені в ньому обставини не відповідають фактичним обставинам, а тому протокол не може бути належним та допустимим доказом у даній справі.

Так, ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

В той же час до матеріалів справи долучено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії БАБ № 430459 від 26.01.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він на автодорозі С200202 Іванків - Гермаківка 0 км + 400 м керував транспортним засобом поза межами населеного пункту, на якому не було ввімкнено ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України, (тобто в той саме час, в тому ж саме місці, що і мали події за ст. 130 КУпАП) і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн.

Саме це порушення і стало причиною його зупинки. Не погоджуючись із даною постановою, він оскаржив її, і рішенням Борщівського районного суду від 23.02.2023 постанову серії БАБ № 430459 від 26.01.2023 скасовано та провадження у справі закрито (справа 594/128/23). Отже, у поліцейських були відсутні підстави для його зупинки і його зупинка була незаконною.

Оскільки причини для зупинки ОСОБА_1 у поліцейських не було, то всі здобуті докази, які отримані в процесі таких дій, є недопустимими та неналежними.

До матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду. Відповідно до вказаного висновку огляд проведено іншої особи, а саме ОСОБА_3 , таким чином вказаний висновок не може бути належним доказом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в такому не вказано жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

До матеріалів справи поліцейськими долучено відеозапис. Із файлу № 00000NС__0002.МР4 о 16.15.10 год. поліцейський запитує ОСОБА_1 : «Саме головне, водій, алкогольні напої ви вживали?» на що відповів, що ні. Тоді поліцейський оголосив наступне: «Зараз я запропоную вам пройти тест за допомогою газоаналізатора Драгер».

При цьому поліцейський не назвав причину, чому ОСОБА_1 повинен пройти такий тест і не назвав жодної ознаки алкогольного сп`яніння, яка давала б йому підставу вимагати проведення такого огляду.

Отже, вимога поліцейського про проходження огляду на місці зупинки була безпідставною та незаконною, а тому, всі здобуті докази, отримані на підставі такої незаконної вимоги, є неналежними та недопустимими.

Лише після того, як ОСОБА_1 пройшов тест на місці, поліцейський о 16.17.54 год., оголосив наступне: «Перед спілкуванням з вами , перед тим, як дати вам Драгер я відчув запах алкоголю». При цьому він не повідомив, а звідки саме він відчув запах алкоголю.

Таким чином, до того моменту, як поліцейський запропонував пройти огляд на місці з допомогою апарату Драгер, він не повідомив причину такого огляду і не назвав жодної ознаки алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому вказано, що ОСОБА_1 з результатами огляду. Проте, ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду проведеним на місці зупинки, вимагав проведення такого у закладі охорони здоров`я, що і було зроблено .

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія до медичного закладу. Із вказаного направлення вбачається, що ОСОБА_1 був направлений на огляд у медичний заклад о 16 год. 45 хв., огляд було проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофон 207» та результат огляду - 0.45 проміле, складено протокол ДПР18№ 467144.

В той же час на адвокатський запит отримано копію вказаного направлення, яке було залишено поліцейським у медичному закладі.

Текст вказаного направлення суттєво відрізняється від того, який було надано суду поліцією, а саме: це направлення було видано о 16 год. 25 хв., огляд було проведено за допомогою технічного засобу «Алкофор-307, результати огляду відсутні, серія та номер протоколу відсутні.

На адвокатський запит отримано із КНП «Борщівська міська лікарня» копію акту мого медичного огляду.

Відповідно до графи № 18 даного акту в ній вказується: час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності - його номер, дата останньої повірки, результати обстеження.

Однак дані вимоги лікарем не виконані, не вказано час обстеження, а лише дату, не вказано дату останньої повірки.

Окрім цього, відповідно до цієї ж графи № 18 має бути проведено повторне обстеження особи через 20 хвилин і знову потрібно вказати час обстеження, назву спеціального технічного засобу, за наявності - його номер, дата останньої повірки, результати обстеження.

Проте, повторне обстеження через 20 хвилин взагалі не проводилось, це доводиться як самим актом, так і відеозаписом, а саме: файл № 00000МС_2117362О23О126171623_О0О7.МР4, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не один раз дув в апарат, лікар оголошувала, що з ним щось не так. Коли в черговий раз продув і апарат показав результат, то не погодився з цим результатом і просив лікаря ще раз провести його огляд, а саме продути в спеціальний технічний засіб.

На прохання ОСОБА_1 , лікарка відповіла: «А для чого, апарат показав» (цей же файл о 17.18.20 год.). Тобто, лікар, яка згідно акту огляду сама повинна була через 20 хвилин після першого огляду провести другий огляд, проігнорувала його прохання та вимоги закону і відмовила у проведені другого огляду через 20 хв.

Тому із цих підстав отриманий результат у медичному закладі не може бути належним та допустимим доказом.

Окрім того, як вбачається із копії акту, він не підписаний лікарем ОСОБА_4 ні у графі № 20, ні у графі № 23, хоча такий підпис лікаря передбачений самою формою акту. Також лікар поставила дату - 26.01.2022.

Як вбачається із вказаного вище акту, лікар записала тиск та пульс ОСОБА_1 , зазначила, що він вживав сьогодні алкоголь і що в нього присутній запах алкоголю з рота.

Однак, все це не відповідає дійсності, лікар не виміряла йому ні тиск, ні пульс, вона не запитувала його, чи вживав він алкоголь, також вона не просила, щоб він дихнув в її сторону. Все це підтверджується відеозаписом файлів 00000NС__0004.МР4, 00000NС__0005.МР4, 00000NС__0006.МР4 00000NС__0007.МР4.

Також зазначив, що відповідно до п.3 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

На адвокатський запит отримано інформацію КНП «Борщівська міська лікарня» від 31.01.2023 за № 01-09/05, з якої вбачається, що лікар ОСОБА_4 , а саме вона проводила обстеження ОСОБА_1 у медичному закладі, курси тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства не проходила, посвідчення про це не отримувала. Також не отримувала посвідчення про курси щодо роботи на апараті для визначення парів алкоголю у пацієнтів.

Таким чином, порушено вимоги п.3 розділу III вищевказаної Інструкції, а тому отримані результати ще й із цих підстав не можуть бути належними та допустимими доказами.

Окрім того, до матеріалів справи поліцейським долучено лише свідоцтво про повірку, однак не надано сертифікат відповідності вищевказаного алкотестера. Також відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вимірювального технічного засобу, яким проводився мій огляд у медичному закладі. Натомість, поліцейським долучено лише дані про налаштування і технічне обслуговування такого засобу, що не може замінити собою сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом і цього зроблено не було.

Таким чином, доказів підтвердження вини ОСОБА_1 не зібрано, а працівниками поліції не дотримано вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Враховуючи наведене, просив закрити провадження у справі.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 пояснив, що він разом із ОСОБА_1 їхали з роботи СФГ «Айва», де по дорозі додому їх зупинили працівники поліції, які повідомили, що причиною зупинки стало те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. Надалі стали говорити, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому продути прилад Драгер. ОСОБА_1 не заперечував щодо продуття. Результату тесту особисто не бачив, але поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Проте, ОСОБА_1 з результатом був не згідний. Після цього ОСОБА_5 разом з поліцейськими поїхали в медичний заклад, а він пішов додому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Когута О.В., дипитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно п.3 Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи із системного аналізу нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок проведення огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейський, встановивши наявність підстав вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, повинен назвати особі наявні у неї ознаки сп`яніння, як підставу для проведення відповідно огляду.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема долученого до протоколу про адміністративне правопорушення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в такому зазначено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

Проте, як слідує з долученого до справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського NC211736, працівник поліції, повідомляючи ОСОБА_1 про необхідність проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, не вказує жодної ознаки алкогольного сп`яніння, виявленої у нього.

Слід також зазначити, що до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду. Відповідно до вказаного висновку, проведено огляд іншої особи, а саме ОСОБА_3 , таким чином вказаний висновок не може бути належним доказом.

Також, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія до медичного закладу. Із вказаного направлення вбачається, що ОСОБА_1 був направлений на огляд у медичний заклад о 16 год. 45 хв., огляд було проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофон 207» та результат огляду - 0.45 проміле, складено протокол ДПР18№ 467144. В той же час, із наданої на адвокатський запит копії вказаного направлення, яке було залишено поліцейським у медичному закладі, текст такого суттєво відрізняється від того, який було додано до протоколу, а саме таке направлення було видано о 16 год. 25 хв., огляд було проведено за допомогою технічного засобу «Алкофор-307, результати огляду відсутні, серія та номер протоколу відсутні.

Крім того, із копії акту мого медичного огляду, наданої адвокатський запит, вбачається що відповідно до графи № 18, в ній вказується: час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності - його номер, дата останньої повірки, результати обстеження.

Однак, такі вимоги лікарем не виконані, не вказано час обстеження, а лише дату, не вказано дату останньої повірки.

Окрім цього, відповідно до цієї ж графи № 18 має бути проведено повторне обстеження особи через 20 хвилин і знову потрібно вказати час обстеження, назву спеціального технічного засобу, за наявності - його номер, дата останньої повірки, результати обстеження.

Проте, повторне обстеження через 20 хвилин взагалі не проводилось, що встановлено з відеозапису - файлу № 00000МС_2117362О23О126171623_О0О7.МР4, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не один раз дув в апарат, лікар оголошувала, що з ним щось не так. Коли в черговий раз продув і апарат показав результат, то ОСОБА_1 не погодився з цим результатом і просив лікаря ще раз провести його огляд, а саме продути в спеціальний технічний засіб. На прохання ОСОБА_1 , лікарка відповіла: «А для чого, апарат показав». Фактично, лікар, проігнорувала його прохання та вимоги закону і відмовила у проведені другого огляду через 20 хв.

Тому із цих підстав отриманий результат у медичному закладі не може бути належним та допустимим доказом.

Окрім того, як вбачається із копії акту, він не підписаний лікарем ОСОБА_4 ні у графі № 20, ні у графі № 23, хоча такий підпис лікаря передбачений самою формою акту. Також лікар поставила дату - 26.01.2022.

Поряд з цим, суд не бере до уваги посилання захисника на те, що лікар ОСОБА_4 , яка проводила обстеження у медичному закладі, курси тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства не проходила, оскільки керівництвом КНП «Борщівська міська лікарня» вона допущена до проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що вона мала повноваження на проведення такого огляду.

Окрім того, відповідно до ст. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення огляду висновок лікаря, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Втім, ОСОБА_3 , чи його захисник, доказів того, що висновок щодо результатів медичного огляду був оскаржений у встановленому законодавством порядку, суду не надав.

Згідно вимог частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені обставини вказують на істотне порушення працівником поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, в порушення ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п. 2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

При цьому статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Однак, будь-яких даних, які б свідчили про необхідність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , із зазначених вище підстав в матеріалах справи немає.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 виносилась постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №430459, з якої вбачається, що 26.01.2023 о 16 год. 11 хв. на автодорозі С200202 Іванків Гермаківка 0 км+400 м, водій ОСОБА_1 керував т/з поза межами населеного пункту на якому не було увімкнено ближнє світло фар, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 23.02.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, поліцейського СРПП відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Дороніна О.Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, вищенаведену постанову скасовано, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрито. Рішення набрало законної сили 09.05.2023.

З урахуванням цього, суд вважає, що наданий працівниками поліції доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД №642578 не підтверджує факту вчинення останнім зазначеного правопорушення, така скасована, відтак, у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Жодних інших підстав для зупинки транспортного засобу, працівники поліції ОСОБА_1 не повідомляли.

Інших доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, матеріали справи не містять.

Положенням ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б могли слугувати саме причиною зупинки автомобіля відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яким керував останній.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Оскільки ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467144 від 26 січня 2023 року, складений поліцейським Томкевич Н.Р. за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, керуючись ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Суддя: