Справа № 606/413/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 року о 15 годині 35 хвилин, у с.Плебанівка ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit Connect, державний номерний знак НОМЕР_1 в п`яному вигляді, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі у встановленому законом порядку не проводився, у зв`язку з відмовою водія. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, також подав письмові клопотання в яких зазначив, що провину не визнає, просив закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУПАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що при зупинці 17.02.2023 року в с.Плебівка він виявив бажання пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора, однак при цьому наполягав надати можливість ознайомитися із підставою зупинки, джерелами доказів порушення ПДР, хотів зафіксувати письмово анкетні дані свідка, через якого відбулась примусова зупинка. Також зазначив, що коли до нього підійшов працівник поліції із газоаналізатором, в якому вже був вмонтований мундштук без захисної плівки, він засумнівався, що до нього вже не використовували цей прилад, та таким чином поліцейські мають намір поза законом створити черговий показник у роботі без встановленого порядку та процедури. Щодо вказаної в протоколі ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, то це наслідки хвороби пародонтоз, крім того ротову порожнину він полоще медичними засобами «Лістерін», компоненти якого виконані на спирту, також через Covid-19 постійно обробляє руки антисептиком на спиртовій основі, це все і пояснює неприємний запах в салоні автомобіля. Також просив стягнути на його користь понесені судові витрати.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами та дослідженими суддею, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17.02.2023 року серії ААД № 162432, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

- поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких 17.02.2023 року останній їхав із смт.Копичинці та перед ним їхав автомобіль марки Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , який їхав по усій дорозі, виїжджав на зустрічну смугу руху, так тривало до с.Плебанівка, де він заїхав на заправку;

- поясненнями ОСОБА_3 , який був присутній коли працівники поліції ознайомлювали ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення та останній ігнорував їхні вказівки та відмовлявся його підписувати, при цьому неодноразово його перечитував;

- поясненнями ОСОБА_4 , в присутності якого ОСОБА_1 відмовлявся підписувати протокол про адміністративне правопорушення, перечитував його. Також зазначив, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 ігнорував вказівки та уникав проходження огляду.

- відеозаписом, з якого вбачається, що водій ОСОБА_5 17.02.2023 року о 15.35 год. керував транспортним засобом Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 . Причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 слугувало повідомлення зі служби 102, про те, що 17.02.2023 року о 15.29 год. за адресою: Теребовлянський район, с.Плебанівка, вул.Траса на АЗС заїхав автомобіль, днз. НОМЕР_1 , водій якого можливо перебуває у нетверезому стані, про що працівниками поліції було вказано водію, були роз`яснені його права, також оголошені ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, але ОСОБА_1 неодноразово уникав проходження огляду, та хотів, щоб йому надали письмово анкетні дані свідка, свідчення якого слугувало причиною зупинки його автомобіля. Також на відео вбачається, що працівник поліції підійшов до автомобіля ОСОБА_1 з газоаналізатором, однак останній знову намагається уникнути огляду, дмухає в сторону, тощо. Також водію було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, на що ОСОБА_1 знову уникає конкретної відповіді, говорить що хоче пройти огляд, але не за процедурою яка суперечить нормам права.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Поведінка водія ОСОБА_1 вказує на його свідоме ігнорування вимог поліцейського, що фактично спрямована на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та розцінюється судом, як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд вважає доводи ОСОБА_1 про порушення співробітниками поліції вимог Інструкції, щодо безперервності відеофіксації неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на дослідженому відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із ОСОБА_1 з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №162432 від 17.02.2023 року, а саме за яких водій вчинив дії, що вказували на його свідому відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Доказів того, що 17.02.2023 року після складення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 самостійно проходив огляд лікарем наркологом у закладів охорони здоров`я, який відповідно до закону має право на проведення оглядів на стан алкогольного сп`яніння суду не надано. Доводи ОСОБА_1 щодо неправомірної поведінки працівників поліції, а також відсутність виявлених поліцейськими ознаків алкогольного сп`яніння є голослівними та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Будь-яких суттєвих процесуальних порушень співробітників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , які впливали б на кваліфікацію його дій та спростовували його винуватість у вчинені адміністративного проступку не встановлено. Правомірність зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 слугувало повідомлення зі служби 102, про те, що 17.02.2023 року о 15.29 год. за адресою: Теребовлянський район, с.Плебанівка, вул.Траса на АЗС заїхав автомобіль, днз. НОМЕР_1 , водій якого можливо перебуває у нетверезому стані, про що працівниками поліції було вказано водію.

Як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», необхідним є дотримання принципу юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Також суд зазначає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення на його користь понесених судових витрат слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст.130, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) в дохід держави.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення на його користь понесених судових витрат відмовити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Cуддя А.М.Іванченко