Провадження № 3/554/11/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі судового засідання Кононенко А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого тамешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 431534 від 11 листопада 2022 року, складеного ДОП СДОП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Мушенком В. О. (далі - Протокол), 10 листопада 2022 року, близько 12 год 30 хв, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Івана Мазепи, 43, перебував в закладі кафе-бару «Ностальгія», що заборонено відповідно до п. 1 постанови Октябрського районного суду м. Полтави, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Ініціатором складення протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КУпАП, відповідно до якої порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушник не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду за вказаною в Протоколі адресою, заяви про відкладення розгляду справи не подав, про причини своєї неявки суду не повідомив, працівниками поліції на виконання постанови про його примусовий привід, які виносилися тричі, до суду доставлений не був, в зв`язку з чим, суд розглянув справу за його відсутності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали справи, додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, зокрема, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п. п. 6 і 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція № 1376) усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Зокрема, сам по собі Протокол має суттєві недоліки, так як, в порушення вимог Інструкції № 1376), він заповнений вкрай нерозбірливим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно та без додержання вимог, зазначених в ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим суд не в змозі брати його до уваги як належний та допустимий доказ по справі.

Диспозицією ч. 1 ст. 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 187 КУпАП має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, що передбачає відповідальність за вчинення окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері дотримання правил адміністративного нагляду.

Відповідно до положень ст. ст. 1 і 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94-ВР (далі - Закон № 264/94-ВР) адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених із місць позбавлення волі, які здійснюють органи Національної поліції. Такий вид контролю встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Положеннями ст. 9 Закону № 264/94-ВР встановлено вичерпний перелік обов`язків, яких повинні дотримуватись особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зокрема зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Однак, розкриваючи зміст адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , ініціатором складення протоколу не наведено норму спеціального законодавства, яка була порушена останнім, а відтак, не розкрито і суті об`єктивної сторони складу цього правопорушення.

Крім того, в Протоколі фабула правопорушення викладена без зазначення того, що відносно порушника встановлено адміністративний нагляд і якщо так, то коли, які обмеження щодо нього встановлені та які із них він порушив, тобто не розкрита суть правопорушення.

Таким чином, суд зазначає про те, що суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 187 КУпАП, оскільки не розкрито суть порушення відповідно до вимог закону, а лише констатовано факт його вчинення, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ініціатором складення протоколу надано до суду Протокол (а. с. 1), пояснення ОСОБА_1 (а. с. 2), рапорт (а. с. 3) та копію постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2022 року (а. с. 4 - 5).

Аналізуючи наведені докази з точки зору їх належності та допустимості як доказів у справі суд зазначає, що ні жоден з них окремо, ні всі вони в своїй сукупності не підтверджують факту вчинення порушником інкримінованого йому правопорушення.

Зокрема, до Протоколу ініціатором його складення надано до суду постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2022 року з відміткою про те, що вона не набрала законної сили, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити той факт, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, тобто станом на 10 листопада 2022 року, він дійсно перебував під адміністративним наглядом та відносно нього, з-поміж інших, була встановлена заборона перебування у торгівельних об`єктах, де реалізують спиртні напої на розлив з метою розпиття напоїв, що ставить під сумнів наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності та, на думку суду, свідчить про відсутність доказів вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

До того ж, в контексті наведеного, суд наголошує на тому, що сам по собі Протокол не містить відомостей про це, у зв?язку з чим названа постанова не може прийматися дол уваги суду в якості належного та достовірного доказу у справі.

Крім того, зі змісту Протоколу, а також пояснень, наданих нібито під час його складення ОСОБА_1 слідує, що останній погодився зі змістом порушення, вчинення якого йому інкримінується, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених в Протоколі.

Однак, досліджуючи вказані документи, надані ініціатором складення Протоколу в якості доказів у справі, суд зазначає про те, що на кожному з них зімітовані різні відображення підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , що ставить під сумнів їх належність та допустимість, як доказів у справі, у зв`язку з чим не приймаються до уваги суду в такій якості та, на думку суду, достовірно не свідчать про їх реальну відповідність дійсній позиції останнього.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з?ясувати ставлення порушника щодо інкримінованого йому правопорушення суд позбавлений можливості, у зв?язку, зокрема й з тим, що працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області явку ОСОБА_1 в судове засідання забезпечено не було, а як слідує з рапорту працівника поліції (а. с. 25), наданого до суду на виконання постанови про примусовий привід останнього, які виносилися тричі, останній не перебуває ні за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 , ні свого місця мешкання в АДРЕСА_2 .

В контексті наведеного, суд звертає увагу на те, що в Протоколі зазначені неправдиві відомості про особу в частині місця мешкання ОСОБА_1 , а також неповні анкетні дані, зокрема не зазначені його освіта, сімейний стан правопорушника, не конкретизовано чи притягувався він раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної) та коли саме, документ, що посвідчує особу порушника, а також не зазначено РНОКПП останнього.

Крім того, суд зазначає, що в провадженні суду одночасно перебувають декілька адміністративних справ щодо ОСОБА_1 , згідно яких останній має номер мобільного телефону, який вказаний як в протоколах про адміністративне правопорушення, так і в поясненнях порушника, наданих до суду. Натомість, зі змісту Протоколу, який є предметом цього судового розгляду, слідує, що ОСОБА_1 не має номеру телефону, що не узгоджується з наведеним та в своїй сукупності свідчить про не встановлення його особи, а отже і можливості перевірки причетності його до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою внутрішнього переконання чи системою поза межами розумного сумніву , який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В контексті наведеного варто зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Враховуючи обставини складення Протоколу, беручи до уваги докази, надані до суду в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 187 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО