П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05 грудня 2022 року о 19 годині 04 хвилини, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Глиняна, 105 А, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Citan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння,а саме: запах алкогольного сп`яніння з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу, нащо водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він не керував транспортним засобом, автомобілем керувала цивільна дружина, яка пішла до подруги, а він просто сидів в автомобілі, слухав музику та чекав її. До нього підійшли працівники поліції, які повідомили, що його автомобіль перешкоджає руху іншим транспортним засобам та попросили, щоб він перепаркував автомобіль, що він і зробив. Після чого працівники поліції повідомили йому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, він пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, що за кермом автомобіля перебувала дружина. Працівники поліції не установивши всіх обставин події, здійснили відносно нього провокацію, оскільки він не керував автомобілем та не мав вказаного наміру, його ніхто не зупиняв. Працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, нащо він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, не був водієм в той час. Крім того, на місце події прибула дружина з подругою, яка припаркувала автомобіль в інше місце, оскільки вона була водієм автомобіля в той час та в неї є право керування транспортним засобом. При цьому, відеозапис на диску має декілька файлів, а не один, що не свідчить про безперервність відеозапису всіх обставин події, тобто не можливо установити дійсні обставини всієї події.

За клопотанням ОСОБА_3 допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 05.12.2023 року вона разом з чоловіком їхали в гаражний кооператив, за кермом автомобіля перебувала вона, чоловік за кермом не був. На вул. Фадеєва в м. Біла Церква вона зупинила автомобіль на узбіччя та пішла до подруги, а чоловік сидів в автомобілі та чекав на неї. Приблизно через 30 хвилин вона повернулася на те місце де залишила автомобіль, однак автомобіль вже стояв на іншому місці та були присутні працівники поліції. Зазначила, що працівники поліції повідомили, що чоловік керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Вона не повідомляла працівникам поліції, що за кермом автомобіля перебувала вона, оскільки коли вона повернулася то автомобіль стояв в іншому місці на відстані 10 метрів від того місця де вона його залишила. На той час їй не було відомо, що це працівники поліції наказали чоловіку переїхати. Їй було передано автомобіль, про що вона написала відповідну розписку.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції підходять до автомобіля, який стоїть припаркований та пропонують водієві, щоб він від`їхав правіше, так як заважає руху іншим транспортним засобам. Після того, як водій переїхав у вказане працівниками поліції місце, під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо останній повідомляє, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спиртне вживав вчора. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`янінні на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, нащо останній відмовляється. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозаписом зафіксовано, що свідки підписують чисті бланки пояснень, а також чистий бланк акту огляду на стан сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння від 05.12.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розписку ОСОБА_4 , про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, рапорт працівника поліції, переглянувши відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 КУпАП, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

На виконання вказаних вимог закону, працівники поліції, виявивши правопорушення, в даному випадку мали б відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Разом із тим, як вбачається з переглянутого відеозапису ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, автомобіль стояв, всупереч вимог закону, працівники поліції запропонували останньому, перепаркувати транспортний засіб.

З наведеного необхідно зробити висновок, що ОСОБА_1 , сівши за кермо свого автомобіля, завівши двигун та проїхавши невелику відстань, виконував виключно вимогу поліцейського, при цьому за її невиконання, останній міг бути притягнутим до адміністративної відповідальності, а відтак відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно добровільно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що у свою чергу вказує на відсутність в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, зміст вказаного рапорту суперечить іншим доказам у справі, зокрема переглянутому в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських, зокрема в частині керування та зупинки транспортного засобу.

Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки, на підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, та у подальшому складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує штучність створеної ситуації.

В ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Певні сумніви викликають письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як вбачається з переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських свідки підписали чисті бланки пояснень щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці.

Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а також визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Враховуючи викладене, працівниками поліції порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме щодо направлення на огляд, а тому суду вважає , що огляд на стан сп`яніння (відмова від проходження огляду), проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО