Справа № 136/51/23
провадження №3/136/23/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, такої, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАБ №823187 від 11.01.2023 про адміністративне правопорушення встановлено, що 11.01.2023 о 12:00 год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю цигарок "COMPLIMENT" без ліцензії, чим порушили порядок провадження господарської діяльності. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлена належним чином (в протоколі про адміністративне правопорушення та по телефону). Клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді, не подавала письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явилась, отож її поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. У зв`язку з цим суд розглядає вказану справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері здійснення господарської діяльності, ліцензування окремих видів господарської діяльності та у сфері торгівлі тютюновими виробами. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема Господарським кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Суд зазначає, що диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, та розкритті об`єктивної сторони правопорушення, посадова особа, уповноважена на складання протоколу, повинна посилатися на конкретні норми і правила, які порушила особа, з розкриттям їх змісту.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено будь-яких норм і правил, які порушила особа, що притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин, ОСОБА_1 не може бути притягнутою до відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі елементи складу правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на здійснення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. А роздрібна торгівля це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форм розрахунків у тому числі алкогольних напоїв (вина) на розлив.

Згідно з ст. 17 даного Закону у разі порушення його вимог до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, яка передбачена у цьому Законі та чинному законодавстві.

Відповідно до пункту 5 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельної діяльності обслуговування на ринку споживчих товарів», затверджених постановою Кабінету Міністрів № 833 від 15.06.2006, суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність після його державної реєстрації, а у випадках, передбачених законодавчими актами, за наявності відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З наведеного вбачається, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктами господарювання.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм, необхідно дійти до висновку про те, що саме суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність, та лише йому дозволяється, роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами, за умови наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю ними.

Таким чином суб`єктом адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на здійснення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону є виключно суб`єкт господарювання.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів з приводу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, яка здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі у сфері роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за продаж (реалізацію) тютюнових виробів. До справи взагалі не долучено жодного доказу того, що остання має будь-яке відношення до магазину продуктів, розташованого по АДРЕСА_2 , чи працює у вказаному магазині та що входить до її посадових обов`язків.

За таких обставин, ОСОБА_1 не може бути притягнутою до відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на диспозицію ч.1 ст.164 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 , зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. А саме, що ОСОБА_1 дійсно здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без отримання ліцензії на здійснення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

На підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, особа уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення надала суду:

- письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до яких остання вказує, що тютюнові вироби зберігала для власних потреб, роздрібну торгівлю ними не здійснювала. Аналогічні пояснення були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

- протокол вилучення від 11.01.2023, відповідно до якого в магазині по АДРЕСА_2 вилучено 15 пачок цигарок;

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів №106 від 11.01.2023.

Вивчивши вказані матеріали судом встановлено, що вони не містять будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 особисто та безпосередньо здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без відповідної ліцензії, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, як і матеріали додані до нього - не містять відомостей та документів, які б підтверджували цей факт. Сам факт виявлення та вилучення тютюнових виробів, що зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення та акті вилучення не може свідчити про реалізацію цих товарів, оскільки до матеріалів справи не долучено будь-яких інших доказів на підтвердження цього.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, які ставляться у вину особі та складають склад адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Таким чином, дослідивши усі матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Аналізуючи положення ст. 265 КУпАП, враховуючи конкретні обставини справи, а також той факт, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП і справа підлягає до закриття, суд дійшов висновку, що вилучені співробітниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення тютюнові вироби не є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, а тому в рамках даної справи про адміністративне правопорушення суд не уповноважений приймати рішення щодо цього майна у відповідності до ст.265 КУпАП.

В той же час, відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначене, враховуючи положення ст.321 ЦК України, тютюнові вироби, вилучені 11.01.2023 у ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 823187 від 11.01.2023 та акту вилучення від 11.01.2023 і передані на зберігання до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області згідно квитанції №106 (номер книги обліку речових доказів 512, порядковий номер 106) від 11.01.2023, підлягають поверненню володільцеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 164, 245, 247, 251, 265, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Тютюнові вироби, вилучені 11.01.2023 у ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 823187 від 11.01.2023 та акту вилучення від 11.01.2023 і передані на зберігання до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області згідно квитанції №106 (номер книги обліку речових доказів 512, порядковий номер 106) від 11.01.2023 - повернути володільцеві.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя О.Д. Іванець