Справа № 524/2451/23
Провадження 3/524/1427/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліцію України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий.

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2023 року о 21 год. 03 хв., в м. Кременчуці, по проспекту Лесі Українки, буд.4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21140» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу DRAGER ARND0009, результат 1,22% Водій з результатом не згоден в подальшому відмовився від проходження огляду у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинивши адміністративне правопорушення за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності У судове засідання ОСОБА_1 не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Автозаводському районному суді м. Кременчука (зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення), не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 оскільки його явка до судового засідання не є обов`язково.

Захисник Шевченко С.М. в судовому засіданні просив справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Такий порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 266 ч.2, 3 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджуєтьсяуправліннямиохорониздоров`ямісцевихдержавнихадміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи та відеозапису, то у ОСОБА_1 явно відсутні зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, такі як «порушення мови» та «поведінка, що не відповідає обстановці».

Крім того, на відео вбачається, як за пропозицією поліцейського, ОСОБА_1 проходить огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу DRAGER, повідомляючи перед цим, що він випив чотири банки безалкогольного пива.

Далі після проведення огляду за допомогою приладу DRAGER, він висловлює свою незгоду з результатами огляду, та пояснює, що він не розуміє, як вживання безалкогольного пива могло потягти за собою такі показники приладу. На пропозицію поліцейського пройти подальший огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 повідомляє, що йому потрібно подумати над цією пропозицією, але поліцейський таку відповідь сприймає як відмову від проходження огляду у медичному закладі та складає протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП, незаконно зазначивши у ньому порушення з боку ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР.

Відповідно до ст.251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З наявних в матеріалах справи записів бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , у останнього працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Після згоди водія на проходження огляду та продуття алкотестеру DRAGER, результат проходження виявився позитивним - 1,22 ‰.

Тобто, на вимогу працівників поліції водій пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння, проходження якого відбувалось на спеціальному технічному приладі Драгер із зафіксованим результатом продуття.

Під час подальшого спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 повідомив, що не згоден з результатом та на пропозицію пройти подальший огляд в медичному закладі сказав, що йому необхідно обдумати дану пропозицію. Таку відповідь поліцейський сприйняв як відмову від проходження подальшого огляду та, враховуючи зазначені обставини скоєного правопорушення, працівниками поліції було встановлено порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вважаю невірною таку кваліфікацію дій працівниками поліції скоєного правопорушення.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і при відмові водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, тобто за два різних склади адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 "а" вказаних Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що на вимогу працівників поліції водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу шляхом продуття приладу «Драгер», про що мається роздруківка з алкотестеру DRAGER 7510, з позитивним результатом 1,22 ‰.

Таким чином, встановивши факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння працівники поліції мали б скласти протокол про адміністративне правопорушення з зазначенням п. 2.9 «а» ПДР - керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Між тим, останніми було складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зважаючи на проходження огляду на стан сп`яніння, долучення до матеріалів справи роздруківки з алкотестеру Драгер з результатом проходження 1,22 ‰, зазначення вказаного результату в акті огляду на стан сп`яніння, дії ОСОБА_1 мали бути кваліфіковані за п. 2.9 «а» ПДР, а не за п. 2.5 ПДР, як вказано у протоколі, оскільки водій фактично пройшов огляд на стан сп`яніння, який виявив факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Норми КУпАП не передбачають дискреційних повноважень суду для перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та розгляду правопорушення, яке їй не інкримінується.

Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення повинні кваліфікуватись за п. 2.9 «а» ПДР України, суд не може перекваліфікувати його дії і визнати його винним за порушення п. 2.5 ПДР України.

Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є правовою підставою для закриття провадження по справі.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст.247 ч.1 п.1 КУпАП).

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП тлумачити на його користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі на підставі ст. 247 п. 1 КУАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Л.О.Обревко