КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 465 від 14.07.2023 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Комунального підприємства «Шкільне харчування» (далі - КП «Шкільне харчування»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється, дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо матеріального заохочення працівників КП «Шкільне харчування» за лютий 2023 року, у тому числі завідуючої виробництвом ОСОБА_2 , яка є її рідною сестрою, у розмірі 10 % до посадового окладу, та вчинення дій шляхом особистого підписання наказу від 28.02.2023 № 004 «Про надбавки за інтенсивність праці», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (а.с. 195-197).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , просить скасувати постанову та закрити провадження відносно неї за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема, не встановлено, що рішенням завдано шкоди комунальному підприємству. Нормами чинного КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Окрім того, суд першої інстанції не обґрунтував свого рішення, не навів доводів реальності конфлікту інтересів, не навів обставин коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень (а.с. 199-203, 205-207).

У свою чергу слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_3 було подано засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції дві однакові апеляційні скарги на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2023. З огляду на зазначене, апеляційний суд доходить висновку, що зазначені апеляційні скарги є тотожніми та мають розглядатись як одна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Баховський М.М. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Прокурор Ониськів А.М. заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора КП «Шкільне харчування», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «А» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1. ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо матеріального заохочення своєї рідною сестри ОСОБА_2 , у розмірі 10 % до посадового окладу, та вчинила дії шляхом особистого підписання наказу № 004 «Про надбавки за інтенсивність праці», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора КП «Шкільне харчування», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «А» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1. ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 28.02.2023 в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо матеріального заохочення Працівників підприємства за лютий 2023 року, у тому числі ОСОБА_2 , яка є її рідною сестрою, у розмірі 10% до посадового окладу, та вчинила дії шляхом особистого підписання наказу № 004 «Про надбавки за інтенсивність праці»,чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

За змістом абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення - пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

У частині 2 статті 172-7 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів

Із пункту 2 примітки до статті 172-7 КУпАП, вбачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів у випадку перебування особи на посаді в колегіальному органі, колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», можна дійти висновку, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У даній справі вбачається, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора КП «Шкільне харчування», тобто, є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Окрім того, ОСОБА_1 перебуває у сімейних стосунках з ОСОБА_2 , яка доводиться їй рідною сестрою.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 465 від 14.07.2023 ОСОБА_1 , як директор КП «Шкільне харчування», видала та підписала наказ № 004 «Про надбавки за інтенсивність праці», яким встановила матеріальне заохочення працівників підприємства за лютий 2023 року, у тому числі ОСОБА_2 , яка є її рідною сестрою, у розмірі 10% до посадового окладу.

Отже, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 полягає у тому, що вона під час прийняття рішення щодо матеріального заохочення своєї рідної сестри ОСОБА_2 , у розмірі 10 % до посадового окладу, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, недотримання ОСОБА_1 вимог законодавства про запобігання корупції та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП за вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.07.2023 № 465 обставини, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які апелянт не спростовує.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були б підставами для скасування постанови районного суду та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Однак, вказана постанова може бути скасована з постановленням нової постанови про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 на підставі ст. 22 цього Кодексу.

Так, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції щодо порядку вирішення питань преміювання працівників КП «Шкільне харчування» та дослідивши матеріали справи, суддя апеляційного суду доходить висновку про те, що згідно з підзаконними нормативними актами, а також в силу своїх службових повноважень директор КП «Шкільне харчування» за поданням головного бухгалтера, та за погодженням профспілкового комітету, в межах фонду оплати праці КП «Шкільне харчування» на поточний рік, може погоджувати наказ про встановлення і виплати надбавок згідно до умов колективного договору (а.с. 34-44, 46, 47, 48-51).

При цьому, із умов колективного договору вбачається, що посадовий розмір, порядок виплати доплат та надбавок, а також, преміювання встановлюється адміністрацією (Голосіївською РДА у м. Києві), а не ОСОБА_1 .

Вказані обставини, на думку судді апеляційного суду, мають бути врахованими при вирішенні питання про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Окрім того, при вирішенні питання про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 необхідно врахувати також те, що у наказах, які видавались ОСОБА_1 , як директором підприємства, розмір місячної премії, який визначався як для працівників, так і для ОСОБА_1 , не перевищував граничних розмірів, встановлених колективним договором.

Насамкінець, слід, також, звернути увагу на те, що ОСОБА_1 тривалий час перебуває на зазначеній посаді, згідно контракту № 15 від 09.01.2014, який в подальшому неодноразово продовжувався розпорядженням Голосіївської РДА у м. Києві (29.12.2022 № 62-к) (а.с. 23, 60-68). За весь час своєї трудової діяльності директором комунального підприємства, матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 до будь-яких видів відповідальності, у тому числі, до відповідальності за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Встановлені судом першої інстанції обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у цій постанові, передумови виникнення конфлікту інтересів у ОСОБА_1 , а також дані про її особу, в сукупності дають підстави для висновку про те, що дії, за які ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП слід вважати малозначними, що дає право судді апеляційного суду звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Виходячи з наведеного, суддя апеляційного суду вважає, що постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2023 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, необхідно скасувати та постановити нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року, скасувати.

Постановити нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура