провадження № 33/824/638/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Віценко Артемом Геннадійовичем, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року, якою провадження відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Віценко Артема Геннадійовича, подала апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 не надав можливість ОСОБА_1 проїхати перехрестя, а ОСОБА_1 в`їхала на перехрестя на зелений сигнал світлофору, тобто на такий, що дозволяє рух, а при проїзді перехрестя діяла відповідно до п. 16.8. Правил дорожнього руху. Вважає, що до пояснень ОСОБА_2 , про перетин ОСОБА_1 перехрестя на червоний сигнал світлофору слід відноситися критично, оскільки, як вбачається зі схеми ДТП, транспортний засіб ОСОБА_2 , був розміщений на перехресті під кутом 90 градусів зліва на відстані від транспортного засобу ОСОБА_2 ,, внаслідок чого він об`єктивно не міг бачити колір сигналу світлофору зі сторони руху ОСОБА_1 .

На думку апелянта, ОСОБА_2 в порушення п.10.1., 16.5. Правил дорожнього руху, при ввімкненні йому зеленого сигналу світлофора, перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав можливості ОСОБА_1 завершити маневр - проїхати перехрестя.

Поряд з цим, апелянт вказувала, що вона, проїжджаючи перехрестя, відповідно до п. 1.4. Правил дорожнього руху, розраховувала на те, що й інші учасники дотримуються Правил дорожнього руху.

Також апелянт звертала увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції помилково не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на жодну норму Правил дорожнього руху, яка стосується проїзду регульованого перехрестя, яку б порушила ОСОБА_1 , що, на думку апелянта, свідчить про те, що ОСОБА_2 не надав можливість ОСОБА_1 завершити маневр - проїхати перехрестя, що і спричинило дорожньо-транспортну пригоду.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було помилково відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової експертизи, що, в свою чергу, призвело до неправильного висновку про невинуватість ОСОБА_2 , та прийняття незаконної постанови про закриття провадження у справі відносно нього.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення у даній справі з даних схеми місця ДТП встановив, що дорожньо-транспортна пригода сталася 10.09.2022 о 20 год. 34 хв. на перехресті вул. Полковника Потєхіна і вул. Героїв Оборони у м. Києві, за участю транспортних засобів «Peugeot 308», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 і «Mercedes - Benz ML 350», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Схемою вищезазначеної пригоди визначені місця розташувань транспортних засобів після скоєння пригоди, із зазначенням відповідних вимірів і місць зіткнення транспортних засобів. Так, з даних схеми встановлено, що зіткнення між транспортними засобами сталося у межах першої смуги у зоні руху транспортного засобу «Mercedes - Benz ML 350».

З опису пошкоджень транспортних засобів судом було встановлено, що в результаті ДТП транспортний засіб «Mercedes - Benz ML 350» отримав механічні пошкодження переднього бамперу, правого переднього крила, транспортний засіб «Peugeot 308» переднього бамперу, капоту, лівої фари, переднього лівого крила.

З даних відповіді КП «Центр організації дорожнього руху» від 14.11.2022 про режим роботи світлофорних об`єктів на перехресті вул. Полковника Потєхіна і вул. Героїв Оборони у м. Києві встановлено, що у проміжку часу з 19 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. 10.09.2022 робота світлофорних об`єктів відбувалася у режимі координованого керування згідно циклограм. Заявок про збої у роботі світлофорних об`єктів на даній ділянці дороги не зафіксовано.

Так, згідно даних схеми пофазного роз`їзду за напрямками світлофорних об`єктів на перехресті вул. Полковника Потєхіна і вул. Героїв Оборони у м. Києві, автомобіль «Peugeot 308» рухався за напрямком руху 3, а автомобіль «Mercedes - Benz ML 350» - за напрямком руху 2. Згідно даних часової циклограми світлофорні об`єкти працювали з тривалістю циклу 84с. Режими роботи світлофорів за зазначеними напрямками у часовому проміжку не перетинаються, у разі увімкнення зеленого сигналу, зеленого миготливого чи жовтого сигналу світлофору за напрямком руху 2, вмикається червоний сигнал світлофору за напрямком руху 3.

Суд першої інстанції вважав, що зазначене спростовує версію ОСОБА_1 про те, що вона виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофору, а водій автомобіля «Peugeot 308» в свою чергу, у даній дорожньо-транспортній ситуації дотримався вимог п.п. 2.3 (б), 8.7 ПДР України, оскільки саме він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора і його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками.

Апеляційний суд повною мірою погоджується з висновками суду першої інстанції щодо спростування даними схеми пофазного роз`їзду за напрямками світлофорних об`єктів на перехресті вул. Полковника Потєхіна і вул. Героїв Оборони у м. Києві і показаннями свідка ОСОБА_3 доводів водія ОСОБА_1 та її представника Віценко А.Г. про те, що ОСОБА_1 виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора, а під час її руху по перехрестю змінився сигнал світлофору.

Окрім того, не заслуговують на увагу й доводи апелянта щодо того, що транспортний засіб ОСОБА_2 був розміщений на перехресті під кутом 90 градусів зліва на відстані від транспортного засобу ОСОБА_2 , внаслідок чого він об`єктивно не міг бачити колір сигналу світлофору зі сторони руху ОСОБА_1 , оскільки колір сигналу світлофору зі сторони руху ОСОБА_1 під час ДПТ встановлено на підставі даних схеми пофазного роз`їзду за напрямками світлофорних об`єктів на перехресті вул. Полковника Потєхіна і вул. Героїв Оборони у м. Києві і показаннями свідка ОСОБА_3 , а не лише з пояснень ОСОБА_2 .

Отже, висновок суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_2 доводами апеляційної скарги не спростовано.

Також, з урахуванням даних вказаних схем, спростовується й припущення апелянта щодо порушення ОСОБА_2 п.10.1., 16.5. Правил дорожнього руху.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає мотивованою відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

При цьому апеляційний суд зазначає, що дійсно, у справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових автотехнічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. Разом із тим, призначення таких експертиз не є обов`язковим.

А відтак, враховуючи достатність доказів, наявних у матеріалах справи та відсутність необхідності у володінні спеціальними знаннями з метою встановлення дійсних обставин ДТП, апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, не вбачає підстав для проведення судової експертизи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким надано належну правову оцінку судом першої інстанції та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

За таких обставин, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Віценко Артемом Геннадійовичем, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко