24.01.23 Справа № 396/1415/22
Провадження № 3/396/53/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Дригваль В.М., за участю законного представника, матері ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 11 класу ліцею №2 с.Рівне, проживає з матір`ю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч.2 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2022 року, серії ААБ №023715, ОСОБА_2 , 04.11.2022 року близько 21.37 год., в Кіровоградській області в с.Рівному по вулиці Маяковського, керував транспортним засобом «ВАЗ2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, тобто не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху в Україні, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні, неповнолітній ОСОБА_2 , за присутності законного представника, матері, ОСОБА_1 , пояснив про те, що дійсно був зупинений працівниками поліції за керування автомашиною без посвідчення водія та було складено протокол, при цьому йому не було роз`яснено права та обов`язки і протокол складався у відсутності матері та йому не було запропоновано мати адвоката при складенні протоколу.

Зазначені пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 підтверджено в судовому засіданні і його законним представником, матір`ю, ОСОБА_1 , а також додатково пояснила, що їй зателефонував син та повідомив, що його зупинили працівники поліції та будуть складати протокол, син попросив працівника поліції та той взяв трубку та повідомив, що її син керував без посвідчення водія автомашиною, а оскільки йому вже 16 років, то вони складають на нього протокол, при цьому вона стала просити, щоб під`їхали додому, так як місце зупинки її сина було далеко від місця, де вони проживають, і вона не мала можливості самостійно швидко добратися, але повідомила поліцейському, що зателефонує адвокату, щоб отримати консультацію з цих питань, але працівник поліції проігнорував її прохання, а через деякий час приїхав додому і син, який повідомив, що відносно нього працівники поліції швидко склали протокол та поїхали.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 та його законного представника, матері ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що в діях неповнолітнього ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , як на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і на час розгляду справи в судовому засіданні є неповнолітнім, про що було достовірно відомо працівникам поліції, які впевнились про це, при перевірці документів у правопорушника.

Своєрідність неповнолітніх, як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або інших законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб, в якості його законних представників, та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі, яких передбачена ст. 270 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах не зазначено, хто є законним представником неповнолітнього ОСОБА_2 та чи було забезпечено участь законного представника неповнолітнього, чи адвоката, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснення.

Наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, відповідно до ст.268, ст.270 КУпАП, що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом та на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимим доказом.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також відсутність належних та допустимих доказів про вчинення правопорушення неповнолітнім ОСОБА_2 , а зібрані докази з порушенням вимог чинного законодавства є недопустимими, вважаю, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, справа відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 126 ч.2, ст.ст. 247, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.2 ст.126 КУпАП, закрити, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду, через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : В.М. Дригваль