пр. № 3/759/6607/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисників Харчука О.П. та Федорова Д.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

04.08.2023 о 20 годині 23 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AIMA power сagle», без державного номерного знаку по вул. М.Ушакова, 34-а в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що він 04.08.2023 приблизно о 20 годині 23 хвилин, він штовхав незаведений електроскутер. До нього підійшли працівники поліції та після спілкування із ним запропонували пройти огляд на стан спяніння. Він від проходження огляду відмовився, оскільки не керував електроскутером, а лише вів його у руках. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що електроскутер не є механічним транспортним засобом, саме тому просив провадження стосовно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також захисник Федоров Д.С. зазаначив, що до його підзахисного не може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія він не отримував.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 524213 від 04.08.2023 у ОСОБА_1 , після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, в протоколі зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Згідно даних відеозапису із нагрудних камер працівників патрульної поліції, працівники поліції під час спілкування із ОСОБА_1 повідомили, що вбачають в нього ознаки алкогольного спяніння, у звязку із чим неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 в розмові з працівниками поліції підтвердив, що після роботи випив пива і поїхав на електроскутері додому, при цьому від проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився, вказавши, що його електромопед не є транспортним засобом, а тому він керує ним, як велосипедом. Працівники поліції розяснили ОСОБА_1 , що уразі відмови від проходження огляду на нього буду складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисників про те, що ОСОБА_1 не керував електромопедом, а лише вів його в руках, оскільки останні спростовуються матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення згідно яких він вказав, що керував енлектромопедом, а також про керування електромопедом ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції, що вбачається із відеозапису.

Крім того, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисників про те, що електромопед «AIMA power еagle» має потужність 1200 Ват, а тому не вважається транспортним засобом, а ОСОБА_1 - водієм транспортного засобу, що зобовязаний проходити огляд на стан спяніння, виходячи із наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду на стан спяніння.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України:

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Законом України від 17.11.2008 № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Отже, з 01.01.2010 в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 по справі №681/972/17.

У судовому засіданні встановлено, що мопед Aima Power Eagle є транспортним засобом та у встановленому порядку не зареєстрований.

Таким чином, мопед Aima Power Eagle, є транспортним засобом та вимагає від особи отримання посвідчення водія відповідної категорії на його керування та, як наслідок, дотримання водієм ОСОБА_1 ПДР України, зокрема п. 2.5 ПДР України.

Що стосується доводів захисника Федорова Д.С. про неможливість позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, оскільки він такого права не отримував, то такі доводи не грунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобами у такому випадку набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 536 гривень 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик