Справа № 523/6576/23
Номер провадження 3/523/3779/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2023р. поліцейським Домущей В.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №027927 про те, що 30.03.2023р о 21год. 50хв. в м. Одесі по пр-ту. Добровольського, 130/5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, відмову зафіксовано на портативний відео реєстратор.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Матеріали справи містять докази, що суд повідомляв ОСОБА_1 про дати судових засідань, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Також судом було розміщено оголошення на офіційному сайті суду про виклик ОСОБА_1 в судове засідання. Матеріали справи не містять номера телефону чи електронної пошти ОСОБА_1 , тому суд був позбавлений можливості повідомити правопорушника про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою або смс повідомленням або електронним листом.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством(стаття 1 КУпАП).

Справа перебуває у провадженні суду з 17.04.2023р., ОСОБА_1 добре відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про направлення його на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси. При цьому, суд враховує те, що останній до суду не з`являвся, ходом руху справи не цікавився, будь-яких клопотань до суду не подавав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП - не є обов`язковою.

За наведених обставин, суддя вважає за можливе розглянути адміністративну справу згідно ст. 268 КУпАП без участі правопорушника, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статей 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.3 Порядку та п.6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан наркотичного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

У судовому засіданні підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом серії ААД № 027927 від 30.03.2023р про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських за №471454 та №471809.

Із відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських судом вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом Renault державний номер НОМЕР_1 .

Відеозаписом за № 471809 підтверджується наступне:

-на часі 21:44:10 працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки не включені габарити в темну пору, та просили надати посвідчення водія;

-на часі 21:47:03 зазначили про відсутність страхового полісу, також як на одну із підстав зупинки;

-на часі 21:48:51 працівники поліції просили пред`явити посвідчення водія;

-водій ОСОБА_1 зазначав про необхідність показати йому докази його правопорушення, та не надав посвідчення водія, постійно вимагав довести йому вчинення ним правопорушення;

-на часі 21:53:17 ОСОБА_1 зазначив, що не буде пред`являти посвідчення водія;

-на часі 21:53:47 працівник поліції представився, назвав свою посаду;

-на часі 21:53:55 працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки - п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме що є інформація яка свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення, водій керує транспортним засобом з ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння;

-на часі 21:54:43 ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи, зазначив що це його право; працівник поліції відмовив у задоволенні клопотання, оскільки розглядається справа на місці;

-на часі 21:54:50 ОСОБА_1 також роз`яснили, що причиною зупинки є відсутність страхового полісу;

-на час 21:55:32 ОСОБА_2 запропонували проїхати до медичного закладу, оскільки вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння. На це водій зазначив, що викликає слідчу оперативну групу.

-на часі 21:56:07 водій знову запропонували поїхати на ОСОБА_3 , для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у нього вбачають ознаки наркотичного сп`яніння. На це ОСОБА_1 повідомив, що також у них вбачає ознаки наркотичного сп`яніння; Якщо буде потрібно, він поїде, він не відмовляється;

-на часі 21:59:10 ОСОБА_1 знову запропонували поїхати на Воробйова;

-на часі 21:59:12 ОСОБА_1 зазначив, що нікуди не поїде, його зупинили без причини, і взагалі хто вони такі, можливо бандити;

-на часі 22:00:17 ОСОБА_1 знову запропонували проїхати у медичний заклад, на що він відповів що не знає хто вони такі, і що вони від нього бажають, він не відмовляється їхати, однак не бажає;

-на часі 22:05:23 ОСОБА_1 знову запропонували проїхати до медичного закладу;

-на часі 22:05:28 ОСОБА_1 зазначив, що я не відмовляюсь, однак їхати не буду;

-на часі 22:05:48 ОСОБА_1 повідомив, що не бажає спілкуватись із працівниками поліції;

-на часі 22:05:56 у ОСОБА_1 знову запитали, чи буде він їхати на Воробйова;

-на часі 22:06:01 ОСОБА_2 зазначив, що бажає пройти огляд на місці, на що йому повідомили що на місці неможливо пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння

-на часі 22:06:08 ОСОБА_2 зазначив, що чому він повинен з ними їхати;

-на часі 22:07:30 ОСОБА_2 повідомив, що його незаконно зупинили, займають його час;

-на часі 22:08:30 приїхала слідча група, яку викликав ОСОБА_2 , яка запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння;

-на часі 22:09:53 ОСОБА_2 постійно зазначав, що їхати не буде, однак не відмовляється;

-на часі 22:11:15 ОСОБА_2 зазначав, що не має значення, де його страховий поліс;

-ОСОБА_2 намагався піти з місця, зазначав що він не повинен нікуди їхати, документи він також не повинен пред`являти;

-на часі 22:16:33 ОСОБА_2 інспектором роз`яснено, що він керував транспортним засобом, у якого не горіла підсвітка номерного знаку, був відсутній страховий поліс,

-на часі 22:17:09 ОСОБА_2 роз`яснили права;

-на часі 22:17:40 ОСОБА_2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки його адвокат не може зараз прибути, у нього немає часу;

-на часі 22:18:22 ОСОБА_2 вдруге роз`яснили його права;

-на часі 22:19:32 ОСОБА_2 втретє роз`яснювати права. На відеозаписі за № 471454, на часі 22:19:35 більш повне відео роз`яснення прав;

-на часі 22:20:12 ОСОБА_2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його адвокат не може приїхати;

-на часі 22:20:39 працівником поліції відхилено клопотання про відкладення розгляду справи;

За наслідком наведених подій, працівниками поліції ОСОБА_2 було роз`яснено, що відносно нього буде складено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 намагався піти з місця складення протоколу та постанови. У подальшому, повернувся, та був ознайомлений як з постановою, так і з протоколом.

На відеозаписі за № 471454 зафіксовані ті ж самі події.

Суд зазначає, що до пояснень ОСОБА_1 які містяться в протоколі серії ААД №027927, щодо безпідставного зупинення транспортного засобу та того, що він не відмовлявся проїхати до медичного закладу, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються відеозаписом з портативних відеореєстраторів працівників поліції за № 471454, 471809.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено право водія знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Пунктами 1-9 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що працівники поліції одразу повідомили ОСОБА_1 причини зупинки: на транспортному засобі відсутня підсвітка заднього номерного знаку, також у нього був відсутній страховий поліс, послались на п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Доказів іншого ОСОБА_1 суду не надав, як і доказів оскарження дій працівників поліції з цього приводу, хоча мав для цього достатньо часу.

В свою чергу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 127/19283/17 від 25.09.2019 вказав, що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення лише за ч. 1 ст. 126 КпАП України за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших пунктів Правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд зазначає, що працівники поліції багаторазово пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. На таку пропозицію ОСОБА_2 постійно зазначав про безпідставність зупинки, про надання йому доказів, про те що працівники поліції є незрозуміло ким, він не зобов`язаний з ним їхати, однак не відмовляється їхати. В свою чергу, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_2 причини зупинки неодноразово.

Із системного аналізу наданого суду відеозапису, суд однозначно розцінює поведінку ОСОБА_2 як таку, що направлена на ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та констатує що такою поведінкою ОСОБА_2 фактично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_2 тричі було роз`яснено його права.

Суд констатує, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 скористатись правовою допомогою адвоката по даній справі, однак останній не скористався таким правом, посилаючись на зайнятість адвоката, та не вчиняв спроб пошуку іншого, в тому числі шляхом звернення за безоплатною правовою допомогою. В свою чергу, клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи було на законних підставах відхилено, оскільки були відсутні законні підстави відкладення розгляду справи. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_2 не скористався свої можливістю на правовому допомогу під-час розгляду справи судом, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ОСОБА_1 суду не надано.

Суд зазначає, формальний підхід до розгляду справи, із урахуванням категорії справи, може призвести не лише до підриву авторитету судової влади у суспільстві, а і до погодження можливості вчинення особами суспільно небезпечних діянь.

Позиція ОСОБА_1 щодо не з`явлення до суду розцінюється судом як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд виходить із того, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Стандарт доказування «вірогідність доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають учасники справи. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

З огляду на викладене, враховуючи те що вину ОСОБА_1 доведено матеріалами справи, останній підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь її вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80грн.

Керуючись ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», статтями 33,40-1,130,266,283,284,287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К.О. Далеко