ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 672/459/23

Провадження № 33/4820/395/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чухась М.С. на постанову судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 536 грн 80 коп.

За постановою судді, 28 березня 2023 року о 17 год 11 хв в селі Велика Яромирка на вул.І.Коновальського поблизу будинку № 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Газоаналізатор 6810», результат становив 0,26 ‰.

В апеляційній скарзі захисник Чухась М.С. просила скасувати постанову судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Указувала, що постанова суду першої інстанції є незаконною, та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного процесуального та матеріального права.

Посилалась на те, що на підставі зібраних поліцейським доказів неможливо притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зауважувала, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі означеного протоколу, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування правопорушником транспортним засобом і перебування правопорушника у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Однак, у даному ж випадку, виходячи із визначень, які викладені у п.1.10 Правил дорожнього руху України, такий учасник дорожнього руху як водій відсутній, оскільки, на доданому відео не зафіксовано та іншим чином не доведено саме керування ОСОБА_1 автомобілем, який рухався по автодорозі.

Тому, на її думку, з доданого до протоколу відео та згідно пояснень ОСОБА_1 очевидною є та обставина, що не ОСОБА_1 своїми технічними діями привів у рух автомобіль, а особи, які штовхали його.

Окрім того, автомобіль не був приведений у рух водієм, оскільки, не працював основний агрегат двигун, який, як відомо, приводить автомобіль у рух.

Складений поліцейським протокол, на якому ґрунтується оскаржуване рішення, не містить ознак алкогольного сп`яніння, які, ніби-то, були виявлені у ОСОБА_1 .

Тільки ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія, є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Складений працівниками поліції протокол, не містить виявлених візуальних ознак алкогольного сп`яніння, які б слугували достатньою правовою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння та обмежується загальною фразою «в стані алкогольного сп`яніння».

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Чухась М.С. не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

11 липня 2023 року до суду надійшло клопотання захисника Чухась М.С. про відкладення судового засідання у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на іншу дату (призначене до розгляду на 12 липня 2023 року).

Посилалась на те, що згідно направлення №460 від 10 липня 2023 року виданого 2-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 направлений та проходить медичний огляд з 10 липня 2023 року по 12 липня 2023 року для визначення ступеня придатності для військової служби.

Судове засідання апеляційного суду, у зв`язку із поданим клопотанням, було відкладено до розгляду на 21 липня 2023 року.

20 липня 2023 року до суду надійшло клопотання захисника Чухась М.С. про відкладення вказаного судового засідання на іншу дату, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 продовжує проходити медичний огляд та не може з`явитися до суду 21 липня 2023 року.

Враховуючи викладене та інформацію з доданої картки обстеження та медичного огляду (копії), медичне обстеження спеціалістами ОСОБА_1 проходив 10 липня 2023 року.

Відомостей про неможливість бути присутнім у судовому засідання чи направлення на проходження обстеження спеціалістами саме на 21 липня 2023 року (день розгляду справи) вказана картка не містить.

Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин нез`явлення до суду не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП (неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб).

В даному випадку поважних причин неявки до суду не встановлено.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються:

-відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №306579 від 28 березня 2023 року та додатку до нього тестуванням на алкоголь від 28 березня 2023 року, цього дня о 17 год 11 хв у селі Велика Яромирка на вулиці І.Коновальського поблизу будинку № 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Газоаналізатор 6810», результат становив 0,26 ‰;

-відомостями акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, останній пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Газоаналізатор 6810», результат становив 0,26 ‰, з результатом погодився;

-відомостями відеозаписів, долучених до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 28 березня 2023 року о 17 год 11 хв знаходився в автомобілі марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , як водій, цей транспортний засіб перебував у русі. ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат котрого становив 0,26 ‰, з результатом погодився.

Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Огляд на стан сп`яніння особи проводився з дотриманням норм передбачених законом.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Указані вимоги закону були дотримані та виконані.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проаналізувавши вказані докази, можна прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнати їх недопустимими чи недостовірними немає.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

Працівниками поліції було дотримано вимоги ст.266 КУпАП.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.

Доводи про те, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час та місце не керував транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неналежними.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що, не заводячи двигун автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , виштовхав його з подвір`я на обочину та продовжив рух (штовхання) в сторону сусіднього домогосподарства. При цьому повідомив, що зранку вживав алкогольні напої (пиво).

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, мотивуючи його тим, що незважаючи на те, що автомобіль «ВАЗ 21093» не міг здійснювати рух за допомогою двигуна, ОСОБА_1 змінював напрямок та швидкість руху транспортного засобу, здійснюючи рух з подвір`я на обочину і рухаючись безпосередньо по самій обочині, до повної зупинки, а, отже, переміщував автомобіль в просторі, тобто здійснював керування цим транспортним засобом.

Указані дії породжують у ОСОБА_1 обов`язок дотримуватись Правил дорожнього руху, оскільки він повинен враховувати дорожню обстановку, наявність та напрямок руху інших транспортних засобів, наявність та напрямок руху пішоходів, тобто бути повноцінним учасником дорожнього руху.

Під керуванням транспортним засобом, на думку суду, потрібно розуміти вчинення певних послідовних дій з метою приведення транспортного засобу до руху.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

Стала судова практика визначає, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому, не встановлено.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

Обставин, які б виключали провадження у справі, на що є посилання у апеляційній скарзі відповідно до ст.247 КУпАП, не встановлено.

Підстави для закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Чухась М.С. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.