КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю захисника Головатюка В.В. у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Головатюка В.В. на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою, АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосовано адміністративне стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 23 квітня 2023 року, близько 00 годин 10 хвилин, на 156-му км автодороги Житомир-Ставище, керував належним йому автомобілем марки «ГАЗ 3302-414», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Головатюк В.В. просить скасувати постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а провадження у справі №378/299/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважає, що при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Захисник вказує на те, що дані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять жодного задокументованого доказу на підтвердження законності зупинки та підстави такої зупинки транспортного засобу ГАЗ.

Більш того, з пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектора СРПП Нескорожного А.О. встановлено ту обставину, що працівники поліції не здійснювали безпосередню зупинку транспортного засобу.

Натомість, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснювали зупинку транспортного засобу ГАЗ застосуванням світлових сигналів ліхтаря на блокпосту, а інспектор СРПП Нескорожний А.О. надав інший варіант підстави зупинки ТЗ самостійна зупинка ТЗ перед блокпостом (бетонними перешкодами), у зв`язку з наявністю такої перешкоди.

Так, зупинка водія поліцією в даному випадку не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Досліджуючи відеодоказ з бодікамер поліцейського, який долучений до матеріалів справи встановлені наступні порушення з боку поліції: в порушення вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський не зупиняв транспортний засіб, а підійшов до стоячого на узбіччі транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з пасажирського сидіння, а його дружина перебувала за кермом.

В матеріалах справи, на думку захисника, відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, та, власне, керування ним автомобілем.

Окрім того, на компакт-диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться 3 файли, зі змісту яких вбачається, що відеозаписи постійно переривався.

Проаналізувавши долучені відео до матеріалів справи можна зробити висновок про порушення працівниками поліції обов`язку ведення безперервної відео-зйомки. Тому, на думку захисника, даний відеозапис, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що у матеріалах справи не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 178883 вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 23 квітня 2023 року о 00 годині 10 хвилин.

Проте, із відеозапису вбачається, що його розпочато о 00 годині 06 хвилин, і на даному епізоді ОСОБА_1 транспортним засобом не керує та виходить з пасажирського місця автомобіля Газель.

Окрім того, захисник вказує на те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Отже, після отримання відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний був направити його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, однак такого направлення не було складено та оформлено відповідно.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для ухвалення рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Тому, в даному випадку є всі підстави для застосування ч. 5 ст. 266 КУпАП, відповідно якої огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, працівниками поліції було встановлено такі ознаки сп`яніння: почервоніння обличчя, порушення мови, порушення координації рухів, проте з відеозапису убачається відсутність таких зовнішніх ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , про які зазначає поліція в протоколі.

Натомість, його поведінка, на думку апелянта, протягом зафіксованих подій є повністю адекватною та послідовною. Перебування в стані будь-якого сп`яніння заперечується ОСОБА_1 повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Ставищенського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №178883 від 23 квітня 2023 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , письмовими поясненням ОСОБА_4 , довідками поліцейського СРП ВП №5 Білоцерківськогол РУП ГУНП в Київькій області Христевич В. вих. №1097/109/1106/20-23 від 26 квітня 2023 року, відеозаписом з боді камери поліцейського.

З наведених документів убачається, що 23 квітня 2023 року о 00 годині 10 хвилин на 156-му км автодороги Житомир-Ставище ОСОБА_5 керував належним йому автомобілем марки «ГАЗ 3302-414», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Під час спілкування з поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря-нарколога.

Окрім того, з відеозапису убачається, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння саме у зв`язку з підозрою на те, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що і підтвердили свідки своїми письмовими поясненнями, а також показаннями у якості свідків, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції.

Доводи захисника, про те, що матеріали справи не містять жодного задокументованого доказу на підтвердження законності зупинки та підстави такої зупинки транспортного засобу ГАЗ є безпідставними, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, з відеозапису з боді камери поліцейського убачається, що поліцейський повідомляє водія, що його було зупинено на блокпосту для перевірки документів, позаяк водій керував автомобілем у комендантську годину.

Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інспектора СРПП Нескорожного А.О. в судовому засіданні під час розгляду справи суддею районного суду, відповідно до яких автомобіль марки «ГАЗ 3302-414», державний номерний знак НОМЕР_1 , в період дії комендантської години рухався до блокпосту на великій швидкості та різко зупинився перед бетонним загородженням (перешкодою), що знаходилось попереду його руху, де до нього підійшли чергові військовослужбовці та поліцейські, які перед його зупинкою подавали світлові сигнали та сигнали підняттям руки про зупинення руху автомобіля.

При цьому, посилання захисника на те, що працівники поліції не здійснювали безпосередню зупинку транспортного засобу, а підійшли до стоячого на узбіччі транспортного засобу є неспроможними та спростовуються наведеними вище доказами.

Посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, так власне і його керування автомобілем є необгрунтованими.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як працівник поліції, як на підставу для проведення огляду повідомляє, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, а після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пересів на місце пасажира.

Вказану обставину підтвердили свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та інспектор поліції Нескорожений А.О. в судовому засіданні, які показали, що вони бачили, як автомобілем керував ОСОБА_1 , а після зупинки останній пересів на пасажирське сидіння, а особа жіночої статі пересіла за кермо водія.

Окрім того, з письмових пояснень ОСОБА_4 від 23 квітня 2023 року убачається, що вона з її чоловіком ОСОБА_1 разом їхали в смт. Ставище та були зупинені на блокпосту, де в ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Автомобілем керував її чоловік ОСОБА_1 (а.с. 4).

Посилання захисника щодо безперервності відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то суддя апеляційного суду відмічає, що на відеозапису зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення з моменту зупинки транспортного засобу, відмову водія від проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у лікаря-нарколога, складання протоколу про адміністративне правопорушення та підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляд на стан алкогольного сп`яніння підтвердили два свідки, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП є допустимими доказами, альтернативними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у тому числі у закладі охорони здоров`я, то у працівників поліції не було потреби видавати направлення для огляду водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а посилання захисника на те, що таке направлення має видаватись не грунтується на вимогах закону.

У зв`язку з тим, ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у суду не було підстав для застосування вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, тим більше, що відмова водія від проведення огляду була задокументована згідно з вимогами частини другої цієї статті.

Посилання захисника на те, що з відеозапису убачається відсутність таких зовнішніх ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , як почервоніння обличчя, порушення мови, порушення координації рухів, про які зазначає поліція в протоколі є безпідставними, позаяк такі ознаки як порушення мови та координації рухів на відеозаписі зафіксовано, окрім того, а така ознака, як запах алкоголю з порожнини рота, була озвучена поліцейськими водієві, що також підтверджується відеозаписом.

Також є безпідставними посилання захисника на адекватну та послідовну поведінку ОСОБА_1 , оскільки воно спростовується відеозаписом з боді камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою, просив поліцейських, щоб вони не складали відносно нього протокол та відпустили.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 заперечував перебування в стані будь-якого сп`яніння не може бути взятим до уваги.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , немає вказівки на те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Наявність виявлених у ОСОБА_1 та вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння підтверджено вищенаведеними доказами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, але водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проведення медичного огляду у встановленому законом порядку, тобто не виконав вимог п. 2.5 ПДР, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суддя апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягала до закриття за відсутністю події правопорушення, оскільки дослідженими в суді першої інстанції доказами підтверджено не лише подію правопорушення, а й наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що постанова судді районного суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Суддею районного суду відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи щодо ОСОБА_1 , у постанові судді відповідно до вимог ст. 252 КУпАП надана належна оцінка дослідженим в судовому засіданні доказам, а сама постанова відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а тому суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 законною і обґрунтованою, не убачає підстав для зміни чи скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну захисника Головатюка В.В. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 378/299/23

Провадження № 33/824/3382/2023

Головуючий у першій інстанції Гуртовенко Р.В.

Доповідач Ковальська В.В.