Провадження № 3/204/6868/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм компанії «GCAR», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2023 року о 23.10 год. ОСОБА_1 у м. Дніпро, по вул. Новокримська, в районі буд. 2, керуючи автомобілем «Reno Logan», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків, чим порушив п. 10.9 ПДР.

Крім того, 26 вересня 2023 року о 23.10 год. ОСОБА_1 у м. Дніпро, по вул. Новокримська, в районі буд. 2, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив п. 2.10а ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяви, відповідно до яких просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не заперечує. Про подію ДТП він дізнався приблизно о 00.24 год. 27.09.2023 року, коли йому на мобільний телефон подзвонив менеджер компанії «GCAR». Коли відбулась подія ДТП, він не розумів, що пошкодив чуже авто, якщо б це помітив, то неодмінно б викликав поліцію та звернувся до страхової компанії, оскільки авто застраховане. ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зауважив, що покинув місце ДТП лише тому, що не помітив, що подія відбулась. Оскільки умислу на залишення місця ДТП не мав, просив суд звільнити від адміністративної відповідальності за даним фактом.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всебічно розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши письмові пояснення ОСОБА_1 , заслухавши пояснення в судовому засіданні потерпілого та свідка, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні, правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП доведена в повному обсязі, виходячи з наступного.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 26.09.2023 року близько 23.10 год. він знаходився вдома. У зазначений час до нього прийшов сусід та повідомив, що на його автомобіль, який був припаркований за адресою: вул. Новокримська, 4 у м. Дніпро, скоїв наїзд автомобіль служби таксі - «Рено», водій з місця ДТП поїхав. Оскільки ОСОБА_1 працює у службі таксі, ОСОБА_2 дізнавшись від свого сусіда номер телефону водія, подзвонив йому, попросив повернутися для складання протоколу. На його дзвінок ОСОБА_1 спочатку сказав, що за вказаною адресою не був, потім сказав, що ДТП не скоював, надалі перестав брати слухавку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 з урахуванням зухвалої поведінки водія ОСОБА_1 , враховуючи, що ОСОБА_1 є водієм таксі, а отже повинен неухильно дотримуватись правил ПДР, просив суд застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 26.09.2023 року, він користувався послугами таксі, їхав на вул. Новокримська, 4а у м. Дніпро. Приїхавши за зазначеною адресою, автомобіль припаркувався, ОСОБА_3 вийшов та направлявся додому. Йдучи від автомобіля таксі, він почув удар, розвернувшись побачив, що автомобіль «Reno», рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль «Hyundai», який належить його сусіду. Побачивши, що водій таксі скоїв ДТП, він почав голосно йому про це кричати, при цьому в автомобілі були відчинені вікна, однак водій таксі, не зупиняючись, залишив місце ДТП. Також, подію ДТП бачили люди з сусідніх будинків, які також кричали водію, що він скоїв ДТП.

Після того, як водій поїхав, ОСОБА_4 пішов до сусіда ОСОБА_2 , розповів йому, що сталося, дав номер телефону водія таксі, щоб він міг з ним зв`язатися. На телефонні дзвінки його ( ОСОБА_3 ), ОСОБА_2 про те, що сталося ДТП та йому необхідно прихати на місце, водій казав різні відмовки, на місце ДТП не повернувся.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст 124, 122-4 КУпАП, підтверджується доказами дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 042095 від 28.09.2023 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 042094 від 28.09.2023 року;

- схемою місця ДТП від 26.09.2023 року, відповідно до якої зафіксовано наїзд на автомобіль «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 , зафіксовано пошкодження транспортного засобу;

- копією квитанції №75В0-9744-ТА96-Х5АЗ від 26.09.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи;

-рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області Мартинюк М.А.;

- фотокартками пошкодженого автомобіля «Hyundai».

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Отже, факт наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП в діях ОСОБА_1 підтверджується сукупністю вказаних, досліджених судом доказів, які є взаємопов`язаними, узгодженими між собою та у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення у справі.

Зокрема, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи повністю узгоджуються з даними ним поясненнями в ході судового засідання та поясненнями даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_3 , які повністю узгоджуються зі складеними протоколами про адміністративне правопорушення та схемою ДТП.

Щодо письмових пояснень водія ОСОБА_1 , що він поїхав з місця ДТП оскільки не помітив, що сталося ДТП, суд оцінює критично, вважає, що такі пояснення ним не підтверджені та дані з метою уникнення покарання за скоєне, а також спростовуються дослідженими судом доказами, а саме поясненнями свідка ОСОБА_3 , який, будучи допитаним в судовому засіданні ствердно та впевнено пояснив, що звук зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Hyundai» почув він та мешканці наближених до місця ДТП будинків, він кричав водію у відкрите вікно водійської двері, що сталося ДТП та просив зупинитися, однак останній, збільшивши швидкість, поїхав.

При цьому, суд зауважує, що оскільки звук зіткнення автомобілів було чутно зовні, водій транспортного засобу не міг його не чути та не відчути поштовх від зіткнення, також водій, який знаходився за кермом не міг не чути повідомлення сторонніх осіб, що сталося ДТП, що на переконання суду вказує на наявність умислу на залишення місця ДТП з метою уникнення відповідальності. Досліджені письмові пояснення водія ОСОБА_1 не спростовують факт його керування транспортним засобом, вчинення ним ДТП та залишення цього місця, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Оцінивши докази досліджені в судовому засіданні, які безспірно вказують на порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, суд дійшов висновку, що в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 122-4 КУпАП залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний;

- ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу про адміністративні правопорушення України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, згідно ст. 36 КУпАП остаточне стягнення слід призначити ОСОБА_1 в межах санкції ст. 122- 4 КУпАП, оскільки дане правопорушення є більш серйозним.

При накладенні стягнення, суд, враховуючи, що ОСОБА_1 керуючи джерелом підвищеної небезпеки, вчинив порушення ПДР України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху, всупереч п.10.9 ПДР України, здійснюючи рух заднім ходом, не переконався в безпеці свого маневру, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, після якої водій не виконавши вимог правил дорожнього руху, не зупинив транспортний засіб, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду уповноважений підрозділ Національної поліції, не зачекав на прибуття поліцейських, а самовільно покинув місце вчинення з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, ураховуючи наведене, а також відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, оскільки останній вину не визнав, не усвідомив своєї провини, враховуючи, що ОСОБА_1 є водієм таксі, отже є особою, яка керуючи транспортним засобом повинна неухильно додержуватись правил ПДР, розуміючи, що керуючи джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, несе відповідальність за життя та здоров`я пасажирів, а тому суд вважає за доцільне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки саме такий вид стягнення відповідає характеру вчинених правопорушень, буде сприяти виправленню особи та попередженню вчинення нових правопорушень. Застосування більш м`якого стягнення не відповідатиме меті, визначеній ст.23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 122-4, 124, 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.122-4 КУпАП - у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

- за ст.124 КУпАП - у розмірі штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що сума судового збору вноситься в установу банку України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Т.В. Безрук