ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2236/23 Номер провадження 33/814/1550/23Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Бойченка В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойченка В.П., на постанову Київського районного суду м. Полтава від 30 травня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

Строк позбавлення ОСОБА_1 права керувати всіма видами транспортних засобів постановлено обчислювати з дня здачі або вилучення водійських прав.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18 квітня 2023 року о 00 годин 50 хвилин по вул. Половка, 93 у м. Полтава в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі адвокат Бойченко В.П. просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтава від 30 травня 2023 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції: не врахував те, що доказами в матеріалах справи не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 попри подане останнім клопотання про відкладення засідання у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Водночас апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови.

Заслухавши адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та водночас просив зазначити в постанові апеляційного суду про початок строку позбавлення права керування транспортними засобами з 30 травня 2023 року; ОСОБА_1 , який підтвердив, що він за обставин, викладених у постанові, керував автомобілем та був зупинений поліцією, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, між тим, послався на те, що йому не було запропоновано проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови, як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, установлених в оскаржуваній постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №433779 18 квітня 2023 року о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Половка, 93 у м. Полтава в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував автомобілем «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу й у медичному закладі. У протоколі ОСОБА_1 власноруч зазначив, що є винуватим (а.с.1).

Наведені вище дані об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 18 квітня 2023 року приблизно о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Половка, 93 у м. Полтава керував транспортним засобом «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією. Сам ОСОБА_1 , одразу після зупинки вийшовши з місця водія, підтвердив те, що вчора (17 квітня 2023 року) вживав алкоголь. Затим поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, однак останній на вимогу поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку: як на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі. Водночас поліцією було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а саме те, що за його вказані вище дії щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У подальшому ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення ним цього правопорушення (а.с.6).

Отже, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає, а тому доводи апеляційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_1 та його твердження про те, що йому не було запропоновано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є неспроможними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про закриття провадження у справі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Що стосується аргументів апелянта про здійснення розгляду справи без участі ОСОБА_1 , то можливість реалізації прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУпАП, у тому числі й тих, про які йдеться в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та його представнику було надано під час провадження в суді апеляційної інстанції, якими вони й скористалися в повному обсязі.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.1, 6).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Твердження адвоката про необхідність обчислення строку позбавлення права керувати транспортними засобами з 30 травня 2023 року позбавлені підстав, оскільки відповідно до ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

За таких обставин, строк позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами необхідно обчислювати з 18 вересня 2023 року (дня винесення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатами розгляду оскаржуваної постанови про позбавлення цього права та відповідно набрання нею законної сили), а не 30 травня 2023 року, на що необгрунтовано посилається представник.

Натомість, суд першої інстанції в порушення приписів ст.317-1 КУпАП припустився неточності, зазначивши, що строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами слід обчислювати з дня здачі або вилучення водійських прав, що є вже стадією фактичного виконання постанови місцевого суду та може за часом не співпадати з днем набрання оскаржуваною постановою законної сили, а саме наступити пізніше за часом.

Отже, постанову суду першої інстанції належить змінити та згідно зі ст.317-1 КУпАП уважати ОСОБА_1 позбавленим права керування транспортними засобами з моменту набрання законної сили постановою місцевого суду. Така зміна не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та не погіршує його правове становище.

Ураховуючи викладене вище, апеляційна скарга, як наслідок, підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойченка В.П., задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтава від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Уважати ОСОБА_1 позбавленим права керування транспортними засобами з моменту набрання законної сили постановою місцевого суду.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун