Справа № 189/1991/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.07.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Редько О.В.,

при секретарі Корховій М.Г.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г.,

інспектора поліції Пітько Р.В.,

інспектора поліції - Дівончик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Покровське справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, інвалідом не являється, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124, ст. 122-4 КУпАП.

Постановою суду від 17.01.2023 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 169709 від 18.11.2022 року, 17.11.2022 року о 22 год. 30 хв., в смт. Покровське, по вул. Падалки, водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 210990 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Водієві у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер чи в медичному закладі, на що останній відмовився.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 169711 від 18.11.2022 року, 17.11.2022 року о 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210990 д/н НОМЕР_1 по вул. Падалки, в смт. Покровське, при виїзді на вул. Бондаря, в смт. Покровське, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя по ходу руху, де допустив наїзд на придорожнє дерево та паркан буд. № 66 по вул. Падалки в смт. Покровське. Внаслідок ДТП ніхто не постраждав, автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 169575 від 18.11.2022 року 17.11.2022 року о 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди по вул. Падалки, 66, в смт. Покровське, залишив місце пригоди, не дочекавшись співробітників поліції.

Представник ОСОБА_1 Єланський О.Г. надав до суду клопотання, в якому просить провадження у справі № 189/1991/22 відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного ч.2 ст. 38 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення 17.11.2022 року. Отже, строк для накладення адміністративного стягнення, який складав три місяці з дня вчинення правопорушення, сплив 17 лютого 2023 року. Разом з тим, представник ОСОБА_1 Єланський О.Г. надав до суду клопотання, в якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення №189/1991/22 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином, до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому було б зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції, у разі відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним чином не організував проведення медичного освідування ОСОБА_1 на предмет наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. За обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також інших матеріалах справи, а також відеозапису, у співробітника поліції за виявлених ознак «алкогольного сп`яніння», без детального відображення вказаних ознак, взагалі були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не зрозуміло, які саме ознаки алкогольного сп`яніння було виявлено у ОСОБА_1 , що дало б підставу для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Окрім того, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано жодного свідка того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами. Проте, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в порушення вищевказаних вимог, відсутній відеозапис на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та навіть на підтвердження самого факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом. Окрім того, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення. Якщо протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 15 листопада 2018 у справі №524/5536/17. Таким чином, представник ОСОБА_1 вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом взагалі, а тим більше у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає, що в його діях відсутні події і склад даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В судовому засідання представник ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. клопотання підтримав та просив задовольнити. Інспектор поліції Пітько Р.В. в судовому засіданні пояснив, що під час несення служби побачили машину, біля якої знаходився ОСОБА_1 , який бортував колесо. ОСОБА_1 повідомив, що на перехресті вулиць Падалки та ОСОБА_3 потрапив в ДТП, оскільки його засліпила машина, після чого останній опинився у ямі, в якій пробив колесо, та, не впоравшись з керуванням, в`їхав у дерево. Після чого працівники поліції поїхали на місце ДТП, та побачили, що біля дерева лежав номер. На камеру порушник повідомив, що вживав алкоголь, від проходження медичного огляду відмовився, акт відмови не складали. На місці події ОСОБА_4 був разом зі своїм напарником ОСОБА_5 , інші свідки не залучалися. Інспектор поліції Дівончик О.С. пояснив, що на камеру порушник спокійно спілкувався, будь-який тиск на нього не вчинявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника, працівників поліції, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Як встановлено матеріалами справи, водію ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу II вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому б було зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

Окрім того, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 13 лютого 2020 у справі № 524/9716/16-а.

Якщо протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 15 листопада 2018 у справі №524/5536/17.

У даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ №169709 від 18.11.2022 року зазначено, що «відео з нагрудної камери», однак не зазначено точну марку, модель, а також серійний номер пристроїв, на який здійснювався відеозапис, що дозволило б однозначно ідентифікувати вказані пристрої.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення у розумінні вимог закону не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено вказані відеозаписи, а тому вони не можуть вважатися належними доказами.

Разом з тим, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ним, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №169709 від 18.11.2022 року відносно ОСОБА_1 складений за ч.1 ст.130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП не підтверджує вчинення останнім правопорушення.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

За таких обставин вважаю, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції не долучено безумовних та переконливих доказів об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення та вини, що свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Крім того відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення про витягнення ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП закінчився, а тому провадження у цій частині підлягає закриттю.

В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Редько