Справа № 496/5728/23
Провадження № 3/496/4503/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №534118 і ставиться йому в провину те, що він 02.08.2023 року о 14.51 годин в Одеській області, 449 км. автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса», керував автомобілем марки «BMW 428i», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі (не пред`явив) посвідчення водія відповідної категорії «В», тобто не мав права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 26.03.2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови серії ЕАС № 6738205. ОСОБА_1 ставляться в вину порушення вимог п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання за допомогою смс-повідомлення.

З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в вину ОСОБА_1 ставиться вчинення правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №534118 від 02.08.2023 року;

- довідку з інформаційного порталу Національної поліції про те, що ОСОБА_1 отримував 21.05.2002 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- довідку з інформаційного порталу Національної поліції про те, що ОСОБА_1 притягувався протягом року за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постанову ЕАС №6738205 від 26.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн;

- компакт-диск з відеозаписом.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом не маючи при собі (не пред`явив) посвідчення водія відповідної категорії та це порушення вчинено повторно, оскільки він вже притягувався до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Зі змісту постанови від 26.03.2023 доданої до протоколу слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, але суть порушення викладено як: «водій керував ТЗ не мав при собі при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував 21.05.2002 року посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 мають склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, а не склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 або 5 ст. 126 КУпАП.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 був позбавлений такого права, або про те, що отримане ним посвідчення не стосується категорії «В» (він керував у момент зупинки легковим автомобілем), суду не надано, хоча вказані обставини мають суттєве значення для розгляду справи та правильної кваліфікації дій останнього.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, надані працівниками поліції докази не достатні для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки саме на особу, уповноважену на складання протоколу, покладено обов`язок збирання доказів, що з огляду на викладене належним чином здійснено не було, відсутні підстави для притягнення до відповідальності особи, щодо якої такий протокол було складено.

За приписами чч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17 від 27.06.2019 року, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд має обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 126, 245, 247, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра