Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4513/23
Провадження № 3/332/2485/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Пологівського районного відділу поліції ГУНПв Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні),

за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 179122 від 01.08.2023, 01.08.2023 о 18-20 годині за адресою: м. Гуляйполе, вул. Лугова, водій ОСОБА_1 , керував трактором ЮМЗ-8073, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 179123 від 01.08.2023, 01.08.2023 о 18-20 годині за адресою: м. Гуляйполе, вул. Лугова, водій ОСОБА_1 , керуючи трактором ЮМЗ-8073, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд з проїжджої частини, де здійснив зіткнення з деревом. В наслідок ДТП пошкоджено дерево та транспортний засіб.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 179112 від 01.08.2023, 01.08.2023 о 18-20 годині за адресою: м. Гуляйполе, вул. Лугова, водій ОСОБА_1 , керуючи трактором ЮМЗ-8073, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з деревом, після чого самовільно залишив місце ДТП, до якого він причетний.

До протоколів про адміністративні правопорушення, в обґрунтування їх змісту, долучені: схема місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фотофіксація поваленого дерева та трактору, копії свідоцтва про реєстрацію трактора та посвідчення тракториста-машиніста, рапорт інспектора поліції, диск з відеофіксацією, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив що обставини, викладені у протоколах не відповідають дійсності. Зазначив, що 01.08.2023 він за кермо трактора не сідав, а перебував дома, де разом із приятелем поминав загиблого товариша. У вечірній час до нього приїхали працівники поліції, звинуватили у тому, що він на тракторі по вул. Луговій нібито повалив дерево і з цього приводу склади на нього протоколи.

Від адвоката Степаненка А.Т., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшло письмове клопотання щодо закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, аналізуючи та надаючи оцінку вищезазначеному, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Суд констатує, що поза розумним сумнівом, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, причетності його до ДТП та відповідного залишення ним, як водієм учасником ДТП, місця дорожньо-транспортної пригоди.

З пояснень ОСОБА_1 та наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що в день та час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не керував трактором ЮМЗ-8073 в стані алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД № 179122, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зазначено технічного засобу, на який було здійснено відеозапис. Сам відеозапис датований 26.04.2014, вказано час відеозйомки 13:15:15, що взагалі не відповідає ні даті, ні часу, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозаписом не зафіксовано факт керування трактором ОСОБА_1 , місце перебування транспортного засобу. Згідно відеозапису, ОСОБА_1 , не заперечує факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однак заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, адже алкоголь він вживав під час прийому їжі, перебуваючи вдома.

Відповідне не узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Згідно висновку Верховного Суду (справа № 428/2769/17), у разі відсутності у відповідній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, доданий працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

У протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД № 179123, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, відсутні належні та допустимі докази того, що повалення дерева відбулось з причин наїзду на нього трактору ЮМЗ-8073 під керуванням ОСОБА_1 , не відображені пошкодження транспортного засобу, що є обов`язковою умовою, у поєднанні з порушенням водієм правил дорожнього руху, для настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, що містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

Керуючись вимогами ст.ст. 245, 247, 273 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.С. Яцун