Справа № 357/1602/23 суддя в І-й інстанції Примаченко В.О.
Провадження № 33/824/4118/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24 січня 2023 року серії ААД №142906 24 січня 2023 року о 15 год. 18 хв. у м. Біла Церква, по вул. Фадєєва (Луки Долинського), 105а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сам: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Проходити медичний огляд за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер та в установленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є доведеною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що судом залишено поза увагою той факт, що командир взводу 2 роти 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не роз`яснив йому прав передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Крім того, суд врахував рапорт працівника поліції, який складено останнім без ніяких підстав, що в свою чергу дало змогу для незаконного переслідування та перевірки ОСОБА_1 , оскільки орієнтування в матеріалах справи відсутнє, тому викладені обставини в рапорті є сумнівними, а це означає, що підстава формальна. Тому, законних підстав перевірки водія ОСОБА_1 в поліції не було. Крім цього, з відеозапису вбачається, що поліцейський спілкується зухвало, самовпевнено та із зневагою до водія ОСОБА_1 , який своїми незаконними діями спровокував ОСОБА_1 до поведінки, яка нібито не відповідає обстановці. Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеокамеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 142906 від 24 січня 2023 року, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення, та зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився. В акті поставлено відмітку про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2023 року о 15 год. 35 хв., згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до медичного закладу КНП «Білоцерківська міська лікарня № 4», що за адресою: м. Біла Церква, вул. В. Стуса, буд. 41. В направленні відсутні відомості про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, натомість зазначено, що ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся, від підпису відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 24 січня 2023 року, відповідно до яких в присутності останніх водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що даний водій категорично відмовився;

- відеозаписом з нагрудної камери № 477705, № 475497 до протоколу ААД № 142906 від 24 січня 2023 року, який підтверджує обставини, викладені в протоколі.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зокрема вказує про те, що командир взводу 2 роти 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП старший лейтенант поліції Кравчук Олександр Анатолійович не роз`яснив йому прав передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Разом з тим, зазначені доводи не ґрунтуються на наявних у справі доказах та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що на відеозаписі з позначкою « ОСОБА_1 диск 1/2» вбачається, що на 15 год. 23 хв. працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що згідно ст. 279 КУпАП проводить розгляд справи щодо порушення останнім правил стоянки автомобіля. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268, 307, 308 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд врахував рапорт працівника поліції, який складено останнім без ніяких підстав, що в свою чергу дало змогу для незаконного переслідування та перевірки останнього, оскільки орієнтування в матеріалах справи відсутнє, є необґрунтованими, оскільки не спростовують порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 вказує, що законних підстав його перевірки в поліції не було.

Разом з тим, відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Відтак, запропонувавши пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, поліцейський діяв в межах повноважень, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості висновків місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису з позначкою « ОСОБА_1 диск 1/2» вбачається, що 24 січня 2023 року о 15 год. 17 хв. поліцейські під час руху на патрульному автомобілі на узбіччі смуги в зустрічному напрямку, перед поворотом на другорядну дорогу, виявили автомобіль світлого кольору з позначкою «таксі» з включеними габаритами. Поліцейські здійснили розворот та повернулись на місце, де перебував даний автомобіль. Проте, через хвилину цей автомобіль з позначкою «таксі» перебував вже на другорядній дорозі поруч з майданчиком для побутових відходів.

Такі дії водія автомобіля стали підставою для перевірки документів у нього. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що з його ротової порожнини відчувається запах алкоголю та в зв`язку з цим йому неодноразово (4 рази) було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій повідомив, що транспортним засобом не керував, працівники поліції його автомобіль не зупиняли.

Відтак, працівниками поліції на відеокамеру було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння внаслідок чого, правомірно складено протокол щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв