ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Воронкін О.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з 1 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності за п.6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, працюючого на посаді начальника інформаційно-аналітичної групи штабу ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року о 10:00 на території військового містечка № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) в приміщенні 1 управління Департаменту військової контррозвідки СБ України в ході огляду особистого ПЕОМ «DELL 6317» індикатор пристрою «C3BCC0D4-6AC6-414A-9852- Е314270140АА ", код продукту "00327-30215-71655-ААОЕМ», який належить ОСОБА_1 , було виявлено факти несанкціонованого копіювання та зберігання 3 (трьох) електронних файлів службових документів з грифом обмеження доступу «Таємно».

Зокрема ОСОБА_1 , з метою обробки та особистого ознайомлення з таємними документами, використовуючи власний некатегорований ПЕОМ який заборонено використовувати для обробки відомостей з грифом секретності «Таємно», здійснив на нього несанкціоноване копіювання службових документів з грифом секретності «Таємно», на особистий ПЕОМ, а саме:

1. «Замисел оборонного бою ІНФОРМАЦІЯ_3 Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »»;

2. «План об`єднаної вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 в обороні Оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »»;

3. «План безпеки застосування підрозділів в оборонному бою ІНФОРМАЦІЯ_3 Оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із нанесеним грифом обмеження доступу «Таємно».

Зміст документу «Замисел оборонного бою ІНФОРМАЦІЯ_3 Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» розкриває відомості щодо загальних висновків із оцінювання обстановки, мету бою (бойових дій) та бойове завдання бригади, порядок виконання завдань (порядок дій військової частини щодо виконання поставленого бойового завдання, смуга(район), у межах якої проводиться бій (бойові дії), бойовий порядок та система оборонних рубежів, районів і позицій, порядок висування, гриф секретності «Таємно».

Зміст документу «План об`єднаної вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 в обороні Оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» розкриває відомості щодо відомостей про противника, угрупування артилерії своїх військ, їх бойовий склад та бойовий порядок, бойовий порядок засобів РЕБ., порядок об`єднаної вогневої підтримки, порядок маневру, ресурс, розподіл та порядок забезпечення боєприпасами, порядок управління, час готовності до виконання завдань, гриф секретності «Таємно».

Зміст документу «План безпеки застосування підрозділів в оборонному бою ІНФОРМАЦІЯ_3 Оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» розкриває відомості щодо висновків з оцінювання обстановки в інтересах забезпечення безпеки підрозділів в оборонному бою, замисел імітаційних та інших матеріально-технічних засобів, перелік сич і засобів, які можуть залучатись до проведення забезпечення безпеки підрозділів та їх можливості, організація управління, організація взаємодії. Організація матеріально-технічного забезпечення безпеки підрозділів, гриф секретності «таємно».

Вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства України в сфері охорони державної таємниці (Закон України «Про державну таємницю» чинна редакція від 31.03.2023, «Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах установах та організаціях» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 р. №939) та створив реальну загрозу витоку (розголошення) інформації з обмеженим доступом в сфері оборони. Поруч із цим фактів розголошення такого роду відомостей чи їх витоку технічними каналами не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями свідомо порушив вимоги законодавства України в сфері охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене п.6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.1, 2 ст.7 КУпАП іхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Діяння, описане у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, характеризується як бездіяльність (п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Відповідно до положень ст.28 Закону та пунктів 116, 696 Порядку №939 громадянин, якому надано допуск та доступ до державної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, письмово повідомляти про свій виїзд з України посадову особу, яка надала йому доступ до державної таємниці та відповідний режимно-секретний орган, додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1. 6 ст. 212-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 17/1/1-1487нт від 19.09.2023

-функціональними обов`язками начальника інформаційно-аналітичної групи штабу ІНФОРМАЦІЯ_3

-витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_4 від 03.03.2023

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.09.2023;

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки останній не вжив заходів щодо охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується за місцем роботи, групи інвалідності не має, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставин, що, згідно зі ст.ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у сумі 536, 80 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. 1, 7, 9, 22, 23, 26, 34, 35, 40-1, 212-2, 221, 276, 277, 279, 280-287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до неї можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.А. Воронкін