КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4657/2023
Головуючий в суді І інстанції Косик Л.Г.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Дрижакової Діни Юріївни, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Дрижакової Діни Юріївни на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 2.5 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 24 серпня 2023 року о 10 годині 35 хвилин керував автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр-ту Академіка Палладіна, 24 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: характерний запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Дрижакової Д.Ю., поданій 20 вересня 2023 року, указано на незгоду з постановою як такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та необхідність скасування постанови.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказувала, що підставою для визнання ОСОБА_1 винним стало, на думку судді, нібито неправомірна відмова його від проходження огляду на стан сп`яніння, незважаючи на те, що в матеріалах справи наявний висновок про проходження огляду ОСОБА_1 , і відповідно до висновку КМНКЛ «Соціотерапія», у останнього виявлено 0,18 проміле алкоголю, що є допустимою нормою.

Посилалася на те, що ЄСПЛ констатує порушення Конвенції через відсутність прокурора у справі про притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані сп`яніння, наводила правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року в справі № 208/719/19 за наслідком перегляду справи водія, притягнутого до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, після того, як ЄСПЛ встановив порушення Конвенції Україною.

Вважала, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 367047 від 24 серпня 2023 року складений із перевищенням службових повноважень працівником патрульної поліції, з порушенням норм діючого законодавства України.

Вказувала, що на відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, відповідно працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушенням водієм таких пунктів ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право представникам поліції здійснювати законну зупинку транспортного засобу. Лише на 12 хвилині відеозапису о 10:40 після декількох дзвінків адвокату і запитання про причину зупинки патрульний повідомив, що нібито у ОСОБА_1 відсутні бризковики. На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 виконує всі вимоги патрульних і повідомляє, що вчора був на весіллі, що і обумовило всі подальші дії патрульних.

Щодо самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 367047 від 24 серпня 2023 року, в ньому міститься формулювання, яке не відповідає фабулі ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наводила зміст ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, і що з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 щодо надання йому відповідних документів на прилад Драгер, надали йому їх не в повному обсязі.

Крім того, Інструкцією № 1452/735 вказано про те, що спеціальні технічні засоби мають бути затверджені двома організаціями, проте Держспоживстандарту не існує, а тому наразі (до внесення змін у Інструкцію № 1452/735) не може бути дозволу на застосування спеціальних технічних засобів для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння. Таким чином, поліцейськими мав проводитися огляд приладом, на яке немає ні свідоцтва про реєстрацію, і який не дозволений МОЗ та Держспоживстандартом.

Щодо направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначила, що воно складене з порушенням процедури, міститься недостовірні відомості і є по суті сфальсифікованим. Так, у направленні на огляд зазначено, що на огляд до КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою вул. Відпочинку, 18 ОСОБА_1 було доставлено інспектором поліції о 10:50, відповідно до відеозапису з бодікамери о 10:54 патрульний в автомобілі за адресою Паладіна, 24, не доставляючи ОСОБА_1 за вказаною адресою, складає дане направлення, фальсифікуючи матеріали справи. Водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, але не від проходження огляду в медичному закладі. Працівники ж поліції відповідного направлення не видали.

Вказувала, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складається в двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Щодо нібито відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зазначала, що відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Наголошувала, що результати даного огляду містяться в матеріалах справи.

Звертала увагу, що без доказів правопорушення поліцейський не має права вимагати у водія документи на право керування, як зазначено у висновку Верховного Суду в справі № 334/305/17. Патрульними не було зазначено причин першочергової зупинки водія ОСОБА_1 , тому і зупинка була протиправною, на що суд першої інстанції не звернув увагу і узаконив беззаконність працівників поліції.

На підставі вищевикладеного просила постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Дрижакової Д.Ю., яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 367047 від 24 серпня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився і вказану подію зафіксовано на бодікамери № 470421, № 472123.

В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, поспішає, Драгер по документам не викликає довіри, впродовж двох годин зобов`язується пройти огляд у лікаря нарколога.

Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно на неодноразові пропозиції працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки таких дій, а саме, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера на місці зупинки транспортного засобу або, у супроводі поліцейських, у медичному закладі, і що самостійне проходження огляду в медичному закладі не передбачено вимогами закону. ОСОБА_1 пояснював, що поспішає і наполягав на тому, що впродовж двох годин пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі самостійно.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 надав висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 27 серпня 2023 року відповідно до якого 27 серпня 2023 року під час самозвернення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги даний висновок, оскільки водієві не ставиться у вину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а ставиться в вину порушення п. 2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відмову водія від проходження огляду зафіксовано на відеозаписі долученому до протоколу. Крім того, згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до ч. 4 ст.266 КУпАП, п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, п. 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, вказаний огляд згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи наявний висновок про проходження медичного огляду ОСОБА_1 , і відповідно до висновку КМНКЛ «Соціотерапія», у останнього виявлено 0,18 проміле алкоголю, що є допустимою нормою.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не навів переконливих доводів, що йому перешкодило проїхати до закладу охорони здоров`я в супроводі поліцейських, якщо він посилається на ту обставину, що не довіряв приладу «Драгер».

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Апеляційний суд відхиляє доводи щодо порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо безсторонності суду в зв`язку з відсутністю сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, як такі, що не ґрунтуються на положеннях чинного КУпАП, ст. 250 якого передбачено, що участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою лише при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу.

Апеляційний суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду переглянула справу водія, притягнутого до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, після того, як Європейський суд з прав людини встановив порушення Конвенції Україною, та прийняла постанову від 30 серпня 2023 року в справі № 208/712/19. Велика Палата прийшла до висновку, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази. У справі щодо заявника суд не вчиняв жодних процесуальних дій, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. В основу винесеної постанови суд поклав лише письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського, пояснення свідків) та самим водієм. Розглянувши справу і прийнявши рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, доводів та аргументів сторони захисту, суд діяв виключно у межах власної функції - відправлення правосуддя. Отже, Велика Палата Верховного Суду відмовила в задоволенні заяви захисника про перегляд рішень судів після рішення ЄСПЛ.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що працівники поліції всупереч вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинили ОСОБА_1 безпідставно, з огляду на те, що на відеозаписі поліцейські оголошують причину такої зупинки, а саме відсутність бризковиків (п. 31.4.7 «е» ПДР), отже, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» у працівників поліції були наявні підстави для зупинки транспортного засобу.

Таким чином, оскільки оголошена поліцейським підстава зупинки транспортного засобу пов`язана з конструкцією транспортного засобу, а не з діями самого ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про відсутність на відеозаписі моменту зупинки транспортного засобу і документування факту порушення водієм положень ПДР, а також, що без доказів правопорушення поліцейський не має права вимагати у водія документи на право керування, як зазначено у висновку Верховного Суду в справі № 334/305/17.

Є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 367047 від 24 серпня 2023 року міститься формулювання, яке не відповідає фабулі ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому наявність чи відсутність стану алкогольного сп`яніння не впливає на вину особи у його вчиненні.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, так і у лікаря нарколога в медичному закладі в порядку, встановленому ч. 3 ст. 266 КУпАП, апеляційним судом не приймаються необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 щодо надання йому відповідних документів на прилад Драгер, надали йому їх не в повному обсязі, і оскільки Держспоживстандарту не існує, наразі не може бути дозволу на застосування спеціальних технічних засобів для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння, отже, поліцейськими мав проводитися огляд приладом, на яке немає ні свідоцтва про реєстрацію, ні дозволу МОЗ та Держспоживстандартом.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП не проводився, апеляційний суд відхиляє як безпідставні посилання захисника в апеляційній скарзі на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, якими регулюється оформлення результатів такого огляду, а саме складання акту огляду за формою додатку 2 до Інструкції та вручення його примірника водієві.

Апеляційний суд також не приймає доводи апеляційної скарги, що у направленні на огляд ОСОБА_1 до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» зазначено, що на огляд до КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою вул. Відпочинку, 18 ОСОБА_1 було доставлено інспектором поліції о 10:50, однак відповідно до відеозапису з бодікамери о 10:54 патрульний в автомобілі за адресою Паладіна, 24, не доставляючи ОСОБА_1 за вказаною адресою, складає дане направлення, фальсифікуючи матеріали справи, і дане направлення не було видане ОСОБА_1 для проходження ним огляду в медичному закладі.

Апеляційний суд зауважує, що положеннями Інструкції № 1452/735 та ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, вручення копії направлення, як і самостійне проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, у якої працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а також складення направлення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та долучення його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, взагалі не передбачається.

З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, дійсно відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги, формальний характер її доводів та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дрижакової Діни Юріївни залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 2.5 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.