П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №068137 від 08.03.2023 вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться те що він: 08.03.2023 о 22 год. 06 хв. в м. Ужгород, перехрестя Станційна-Проспект Свободи керував Т/З Mazda6 НЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку о 22 год. 37 хв. 08.03.2023.

До суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказує на те, що 08.03.2023 його зупинили поліцейські та винесли постанову про накладення адміністративного стягнення. Під час складання постанови один із поліцейських спитав його чи вживав він алкоголь. Він відповів, що «НІ». Потім поліцейський перепитав, на що ОСОБА_1 , заперечив та запропонував здати кров. Поліцейський запропонував пройти тест на місці, та дістав із багажника Драгер. Однак ОСОБА_1 , не погодився дути, оскільки результатам Драгеру не довіряє, аналіз крові дає 100% результат. Як вказує ОСОБА_1 , поліцейський повідомив, що для здачі крові треба поїхати у наркологічний диспансер. Однак і там лікар повідомив, про те, що треба проти тест на Драгері, підстав для здачі крові немає, оскільки такі аналізи проводяться за заявою поліцейського якщо було ДТП із потерпілими. У лікаря ОСОБА_1 , також відмовився проходити тест Драгер, просив здати кров на аналіз.

Окрім того, ОСОБА_1 , зазначив, що 03.08.2023 його день розпочався о 04 год., о 05 год. поїхав в Угорщину, де біля обіду забрав із аеропорту знайомих жінок, одну із яких завіз в Мукачево на Київський поїзд іншу в м. Ужгород.

При цьому зазначив, що алкоголь не вживає у зв`язку із станом здоров`я, у 2015 році переніс операцію на серці, щодня вживає ліки не сумісні із вживанням алкоголю.

До пояснення додано копію страхового полісу, паспорту громадянина України для виїзду закордон, чеки із магазину в Угорщині, консультаційний висновок спеціаліста від 11 жовтня 2022 року.

17.05.2023 у судовому засіданні поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , пояснив, що вони їхали за автомобілем яким керував ОСОБА_1 , він не увімкнув покажчик повороту, що і сталою причиною зупинки. На водія було складено постанову. Під час зупинки у водія виявили ознаки сп`яніння, запропонували продути Драгер, він не захотів. Поїхали у лікарню там також відмовився. Вказав на те, що ОСОБА_1 , хотів здати кров, однак для цього не було підстав.

Згідно пояснень поліцейського, направлення дали в лікарню, особі не давали, чому лікар не надав висновок про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не знає.

25.07.2023 допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_3 , повідомила, що ОСОБА_1 , вранці забрав її із Будапешту. Перетнули кордон, потім у справах їздила із ОСОБА_1 по дорозі. Пізніше в Ужгороді їх зупинили. Вона сиділа у машині. Поліцейські викликали для неї таксі, оскільки ОСОБА_1 мав їхати із поліцейськими до лікаря. Свідок повідомила, що ОСОБА_1 протягом періоди їх руху з Будапешту до м.Ужгород не вживав алкоголю, та вона б не сіла у машину якби хтось пив за кермом. Окрім того зазначила, що ОСОБА_1 , після операції на серці, завжди має такий стан, він постійно млявий, важко дихає.

Судом за клопотанням сторони здійснено запити до КНП ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ`Я ТА МЕДИЦИНИ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ, щодо надання до суду інформацію про доставлення у вказаний медзаклад ОСОБА_1 , співробітниками УПП в Закарпатській області 08.03.2023 року о 22 год. 37 хв. (час відмови), а також акту щодо результатів проведення огляду, або відповідні документи, що підтверджують відмову останнього від його проходження.

Згідно відповіді, що надійшла на адресу суду, документів щодо підтвердження відмови ОСОБА_1 , медзалад надати не може, оскільки такі не предбачені номативно правовими актами, що регламетують проведення оглядів з метою виялення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або пербування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , про приєднання до матеріалів справи виписки із медичної картки амбулаторного хворого №2939 від 7 червня 2023 року та виписки із медичної картки стаціонарного хворого 2854 від 15.06.2023

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушення заперечував. При цьому ОСОБА_1 , стверджував, що не вживає алкоголь взагалі, у зв`язку із станом здоров`я. Згідно рекомендацій його лікаря, вживання алкоголю йому заборонено, окрім того, ліки які він приймає є несумісними із алкоголем.

Також просив приєднати до матеріалів справи консультативний висновок спеціаліста від 10.10.2023

Зазначив, що він не вживав алкогольні напої і в день складання протокол про адміністративні правопорушення. Просив при розгляд справи врахувати те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже поїхав із працівникам поліції до лікаря нарколога. Проте, оскільки не довіряє приладу Драгер хотів здати саме кров. Про те, що є Інструкція та Порядок згідно якого огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться лише за допомогою Драгера при ДТП відбирається кров, йому відомо не було.

За твердженням ОСОБА_1 , він наполягав на здачі крові, саме для стовідсоткового встановлення того, що він не вживав алкоголю. Акцентував на тому, що не відмовлявся від проходження огляду, а від того щоб продувати у Драгер.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

При дослідженні відеозапису (з бодікамери поліцейського), що міститься в матеріалах справи встановлено, що:

Автомобіль патрульної поліції рухається за транспортним засобом Mazda6 НЗ НОМЕР_1 та після вказаним авто відрізку шляху з круговим рухом, ТЗ було зупинено працівниками поліції, шляхом подання знаку, а саме світового сигналу червоного кольору за адресою: в м. Ужгород, перехрестя Станційна-Проспект Свободи.

Згідно матеріалів справи, відносно водія складено постанову серії ЕАС №6651489 від 08.03.2023, та накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Процедура розгляду справи зафіксовано на відео.

Згідно відеозапису, працівник поліції з`ясовує у ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, на що він відповідає, що ні (0:03:18).

В подальшому працівником поліції проведено візуальний огляд ОСОБА_1 , ще раз працівник поліції питає чи він вживав алкоголь, останній заперечує та вказує що він може здати кров.

Після чого йому повідомлено про виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації духів, звужені зіниці очей які не реагують на світло та роз`яснено, що він може пройти огляд за допомогою газогенератора Драгер на місці. ОСОБА_1 від проходження огляду на місці відмовляється вказує, що готовий пройти огляд саме у лікаря-нарколога.

Працівники поліції доставляють ОСОБА_1 , до закладу охорони здоров`я, з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зі змісту відео вбачається що лікарем надається ОСОБА_1 спеціальний технічний пристрій з трубкою, проте він вказує що хоче здати кров. Лікар зазначає що кров не здається, також поліцейський вказує що не передбачено здача крові.

При цьому ОСОБА_1 чітко вказує на те що «не довіряє таким приладам». Він хоче здати кров, він відмовляється від проходження огляду із допомогою приладів. Зазначає що або він здає кров або не проходить за допомогою приладів.

Відповідно 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах (див. також коментар до статті 129 КУАП, Інструкцію про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклали охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

І ) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

2) вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду;

3) керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всі склади правопорушень - формальні.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами - чч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Відповідно до п.п.12,13 Розділу ІІІ цієї ж Інструкції предметом лабораторних досліджень можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук або кров, якщо взяти попередні зразки біологічних середовищ неможливо.

Із системного аналізу пунктів 8-17 вказаної вище Інструкції, можна дійти висновку, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (як алкоголю, так і наркотичних або інших речовин).

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із аналізу вказаної норми вбачається, що водій має право не погодитися із проведенням огляду поліцейським за допомогою газоаналізатору або не погодитися з його результатами. В цьому випадку, особа має право разом із поліцейськими поїхати до акредитованого закладу охорони здоров`я для проведення огляду лікарем.

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Діючий закон дозволяє водію відмовитись на місці від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту відео та пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він виконав свій обов`язок, та погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. При цьому наполягав саме на здачі крові для проведення лабораторного дослідження, зазначив, що не продуватиме у Драгер оскільки таким приладам не довіряє.

Згідно п. 12 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, нормативно правовими актами, якими врегульовано порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, не передбачено неможливості визначення стану сп`яніння шляхом лабораторного дослідження аналізу крові в якості предмета дослідження біологічного середовища особи, тим більше, якщо особа бажає це зробити. При цьому, за допомогою біологічних зразків крові людини можливе виявлення як вміст наркотичних чи психотропних речовин, так і алкоголю.

Згідно досліджених у судовому засіданні доказів, ОСОБА_1 , не погоджувався пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest як на місці, так і за допомогою такого ж газоаналізатору в лікаря-нарколога наполягаючи на проходженні такого огляду за допомогою здачі біологічного середовища - крові. Таким, чином вказане дає підстави для висновку про відсутність умислу на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки свою відмову від проходження огляду за допомогою Drager Alcotest ОСОБА_1 , пояснював тим, що не довіряє таким приладам. Натомість готовий здати кров для проведення дослідження.

Суддя констатує, що під час дослідження відео з нагрудної камери поліцейського встановлено, що лікарем наркологом не було проведено візуальний огляд ОСОБА_1 , вказане підтверджується і листом із КНП ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ`Я ТА МЕДИЦИНИ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ, де зазначено, що медзалад надати відомості про проходження огляду ОСОБА_1 , не може, оскільки такі не передбачені нормативно правовими актами, що регламентують проведення оглядів з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання суду, дії ОСОБА_1 , не може бути розцінено саме як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Адже фактично ОСОБА_1 , не відмовлявся пройти огляд в закладі охорони здоров`я, постійно наголошував про те, що бажає здати кров для аналізу на вміст алкоголю в лікарні.

Більше того, після відмови лікаря у відібрання від нього крові для аналізу, він запитує у співробітників поліції де можна здати кров для проведення огляду на що поліцейський йому повідомляє, що не знає.

При цьому ОСОБА_1 , у судовому засіданні надав для приєднання до матеріалів справи консультативний висновок спеціаліста лікаря - від 11.10.2022 згідно якого ОСОБА_1 встановлено діагноз розшарування грудної частини аорти 12.02.2015. Серед рекомендацій лікаря: відмова від куріння та зловживання алкоголем.

Слід вказати на те, що судом при розгляді справи судом враховуються покази свідка, ОСОБА_3 яка у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 , вранці забрав її із Будапешту, та з того часу знаходилася біля неї постійно, вона стверджувала що алкогольні напої він не вживав, запаху алкоголю від нього вона не чула.

Згідно долучених консультативних висновків спеціаліста від 11 жовтня 2022 року від 10 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 зазначається про основний діагноз розшарування грудної частини аорти, з наявністю ускладнень, та гіпертонічної хвороби з переважним ураженням серця з (застійної) серцевою недостатністю. Згідно виписок з медичних карт стаціонарного хворого за № 2854 та за №2939 вбачається що у ОСОБА_1 при обстеженні наявні жорстке дихання, задишка при значному фізичному навантаженні, головокружіння при зміні положення тіла, судоми в м`язах, зокрема вказується про необхідність прийняття ряду медикаментозного лікування. Окрім того, згідно наданих до суду виписок: у червні 2023, ОСОБА_1 було проведено операцію на серці ОСОБА_4 де Боно, що підтверджує наявність зазначених останнім в судовому засіданні, так і поліцейським на місці складання протоколу хронічних хвороб та відповідного стану здоров`я.

Дослідивши відеозаписи, слід прийти до висновку що зазначені у протоколі ознаки сп`яніння, які встановила уповноважена на складання протоколу особа та зафіксувала в протоколі про адміністративне правопорушення, носять сумнівний характер з огляду на дослідженні докази в судовому засіданні.

Законодавством передбачено право проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, в тому числі і для того, щоб була можливість взяти біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове; метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння; предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Не дивлячись на зазначені положенні Інструкції, медичним працівником не запропоновано взяти зразки іншого біологічного середовища, та в тому числі кров у разі неможливості отримати інші біологічні зразки для аналізів; окрім того, ОСОБА_1 згідно відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського сам пропонував здати аналіз крові, однак як поліцейський так і лікар заперечили таку можливість, повідомивши про необхідність проходження виключно за допомогою газоаналізатору для встановлення аналізу, при цьому жодних інших досліджень на виявлення стану алкогольного сп`яніння лікарем не проводилось.

З переглянутого відеозапису не вбачається, що лікар пропонував ОСОБА_1 здати для дослідження зразки інших біологічних середовищ, таких як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або у разі неможливості таких відібрати кров. Такі дії медичного працівника та поліцейського порушують п.п. 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції.

Таким чином, переглянутим відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського підтверджено пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, про те, що він не відмовлявся від проходження огляду та не ухилявся від здачі аналізів, а навпаки, особисто пропонував здати аналіз крові, на що отримав відмову; тому подальша відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння висловлена ОСОБА_1 є явно вимушеною та не може свідчити про свідому відмову водія всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В даному випадку, зважаючи на пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події, його заперечення щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння, та наявність відеофіксації, яка засвідчує, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, особисто пропонував здати на аналіз, при цьому лікар не пропонував йому взяти зразки інших біологічних середовищ, суд приходить до висновку, що в даному випадку огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції №1452/735, а тому на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП, такий огляд вважається недійсним.

Водночас, ураховуючи те, що у справі відсутні докази того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечував щоб в нього взяли на аналізи кров, чого лікар не зробив, при цьому лікар не пропонував йому взяти зразки інших біологічних середовищ, а тому звинувачувати його у невиконанні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відсутні розумні та законні підстави.

Встановлені при судовому розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положеньст.7КУпАП,ніхто неможе бутипідданий заходувпливу взв`язку задміністративним правопорушеннямінакше якна підставахі впорядку,встановлених законом.Провадження всправах проадміністративні правопорушенняздійснюється наоснові суворогододержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому слід зазначити, що належна правова процедура застосування права органами правосуддя (судами) відповідно до встановлених і санкціонованих державою юридичних принципів і процедур для гарантування і захисту конституційних та індивідуальних прав людини і громадянина. Застосування належної правової процедури до учасника провадження про адміністративне правопорушення, є гарантією та свого роду запобіжником протиправності, а тому дії працівників правоохоронних органів під час оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення слід ретельно аналізувати на предмет відповідності чинним законодавчо визначеним процедурам.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом із тим, положенням ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення посадових осіб органів Національної поліції.

Згідно із статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожньогоруху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Тобто, в справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Постановою ПленумуВерховного Суду України від 23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів і полягає у тому, що такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

З огляду на встановлені обставини справи, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, вважаю, що у діях водія ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 252, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош