ЄУН № 336/9549/23
пр. № 3/336/5153/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі захисника адвоката Петрова Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 04.09.2023 року об 11.46 годині ОСОБА_1 в районі пр. Моторобудівників, 50 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, маючи зовнішні ознаки перебування під впливом наркотичних речовин, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, вказуючи, що дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які в ході спілкування пропонували йому проїхати до лікаря-нарколога на вул. Сєдова, але така вимога водію була незрозуміла. Крім того, у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп?яніння. Також захисник вказував, що після первісної відмови від проходження огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 змінив свою думку та повідомив працівнику поліції до складення протоколу про те, що він бажає пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння та згоден проїхати до медичного закладу, але працівник поліції зазначив, що начебто протокол вже складений.

Особа, яка притягується до відповідальності, до суду не прибув, як повідомив захисник у зв?язку з вибуттям за місцем виконання обов`язків військової служби.

Суд не погоджується з доводами захисника про те, що працівниками поліції пропозицію пройти огляд в медичному закладі висловлено незрозуміло, адже працівниками поліції чітко висловлено, що вони вбачають у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп?яніння, вказують які саме, та пропонують пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 , який мешкає у м. Запоріжжя, будучи водієм, тож маючи обов?язок знати Правила дорожнього руху, очевидно усвідомлював куди саме та для чого саме йому пропонують проїхати працівники поліції, якими таку вимогу було висловлено в зрозумілій формі.

Також суд не погоджується з доводами захисника про відсутність у ОСОБА_1 зовнішній ознак наркотичного сп?яніння, адже працівник поліції такі ознаки чітко вказав, а ОСОБА_1 у свою чергу пояснив їх існування тим, що він нервує.

Оцінюючи інші доводи захисника, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 при наданні пояснень по суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що після відмови їхати на освідування згодом вирішив їхати на освідування та планує прямувати до відповідного закладу.

Судом також переглянутий відеозапис, DVD-R диск з яким був доданий до матеріалів справи.

Згідно з відеозаписом 04.09.2023 року об 11.11 годині (згідно запису відеореєстратора автомобілю) або об 11.20 годині (згідно запису бодікамери) працівники поліції зупиняють автомобіль під керування ОСОБА_1 . Об 11.22 годині працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи згоден він проїхати до лікаря-нарколога на освідування, об 11.24 годині ОСОБА_1 відмовляється їхати до медичного закладу, вказуючи, що він поспішає виконати необхідні справи. оскільки є військовим та має повертатись до виконання відповідних завдань. Об 11.42 годині ОСОБА_1 вказує працівникам поліції на те, що він згоден поїхати на освідування до медичного закладу, натомість працівник поліції відмовляє йому, вказуючи. що протокол вже складено.

Твердження працівника поліції про те, що протокол про адміністративне правопорушення вже складено, фактично не відповідає дійсності, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення завершено лише об 11.53 годині, а спілкування триває до 12.02 години.

Суд погоджується з доводами захисника про те, що працівником поліції не зазначено будь-яких підстав неприйняття згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Чинне законодавство не встановлює якогось конкретного терміну, який би надавався особі для прийняття рішення про згоду на проходження огляду або на відмову від цього.

На переконання суду, свою усвідомлену згоду на проходження огляду особа може надати працівнику поліції протягом усього часу з моменту пропозиції пройти такий огляд і до моменту завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміна особою свого рішення може відбуватись, наприклад, внаслідок консультування з адвокатом чи з іншими особами, якими дано водію пораду пройти таке освідування, або через отримання інформації про те, яке саме стягнення передбачено за вказане правопорушення. адже працівник поліції на питання ОСОБА_1 не вказує йому яке саме стягнення передбачено за скоєння порушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, хоча санкція статті 130 ч. 1 КУпАП не містить будь-яких альтернатив.

У випадку ОСОБА_1 первісна відмова від проходження освідування може бути пов?язана із проходженням останнім військової служби та недостатністю часу, водночас через нетривалий період часу ОСОБА_1 вказує, що він згоден пройти освідування у медичному закладі.

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити чи доведено належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 свідомо, без поважних причин відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння.

На переконання суду, дії ОСОБА_1 , який хоча первісно і відмовився від проходження огляду у медичному закладі, однак, через нетривалий період часу та до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення погодився пройти такий огляд та зазначив про це працівникам поліції, не можна розцінювати як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, адже ОСОБА_1 чітко висловив свою згоду прямувати до медичного закладу для проведення огляду, натомість працівник поліції не вказав будь-яких поважних причин, чому ОСОБА_1 може пройти огляд об 11.22 годині, але таке його право припинилось об 11.43 годині.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого адміністративного правопорушення відсутній, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк