ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2419/22 Номер провадження 33/814/857/23Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Охмака Валентина Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Охмака Валентина Івановича

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та із застосуванням статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, 07 вересня 2022 року о 12 год. 26 хв. в м. Кременчук по вул. Чумацький шлях, буд. 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 01 жовтня 2022 року о 14 год 08 хв м. Кременчук по вул. Олександра Білаша, буд. 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідніть, зіниці очей, які не реагують на світло.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 порушивши пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), скоїв адміністративне правопорушення, передбачен е частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі статті 36 КУпАП суд об`єднав в одне провадження справу № 537/2419/22, провадження №3/537/1117/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП та справу №537/2692/22, провадження №3/537/1199/2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 130 КУпАП, з присвоєнням номеру справи 537/2419/22.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку скаржника, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі докази по справі, які були надані у розпорядження місцевого суду та порушив загальні принципи розгляду справи, що призвело до притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали даної справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а надані відеозаписи, які є електронним доказом у справі, не засвідчені цифровим підписом, що свідчить про недопустимість такого доказу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності наголошує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Також, апелянт вказує, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, а тому у поліцейських не було жодних підстав зупиняти та затримувати його лише з причини перевірки документів.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Під час судового засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Охмак В.І., взявши участь у справі в режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, викладених у ній. При цьому, пояснив, що його підзахисний обізнаний про дату, час та місце розгляду справи.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з апеляційною скаргою скаржником було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що він ознайомився з постановою лише 10 січня 2023 року.

У зв`язку з вищезазначеним, просить суд визнати підстави пропущення строку поважними та поновити строк для оскарження постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2022 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання скаржником копії повного тексту оскаржуваного рішення, то наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підлягають поновленню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що за для ефективного здійснення захисту прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі подачі апеляційної скарги, яка має містити обґрунтовані та зважені зауваження щодо рішення місцевого суду, важливе значення має всебічне дослідження оскаржуваного рішення, зокрема шляхом ознайомлення або отримання його копії.

Щодо оскарженої постанови

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У свою чергу, під час складання протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівника поліції надати письмові пояснення по суті порушення.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколів про адміністративне правопорушення та переглянутих відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу, у працівників поліції виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд в установленому законодавством порядку, однак, останній від проходження відмовився.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №385021 від 07 вересня 2022 року (а.с.2), серії ААД №236298 від 01 жовтня 2022 року (а.с.29), направленнями на огляд водія транспортного засобу від 07 вересня 2022 року (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.4-5), рапортом інспектора (а.с.6), направленням на огляд водія транспортного засобу від 01 жовтня 2023 року (а.с.30), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.31, 32), рапортом інспектора (а.с.35), довідками відділення адміністративної практики БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП (а.с.7, 34 ), даними відеозаписів, наданими працівниками поліції (а.с.8, 36).

Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи у їх сукупності.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання скаржника на те, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, долучені до матеріалів справи, не містять жодного файлу, яким підтверджується присутність ОСОБА_1 за кермом автомобіля та на те, що відеофайли, які долучені до матеріалів справи, подані до суду не одним безперервним файлом, не заслуговують на увагу.

Так, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась нагрудним реєстратором, номер якого, дата та час фіксації наявні на відеозаписах, на законних підставах у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ/відеозапис/ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення. Записаний на оптичний диск носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом /відображенням/ електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, а тому поліцейські діяли відповідно до Наказу МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» та будь-яких порушень не допустили.

З долучених до матеріалів справи записів, як з відеореєстратора, так і бодікамер працівників поліції вбачається повне фіксування всього перебігу подій - від зупинки транспортного засобу, подальше спілкування з правопорушником, та відповідно складанням за його результатами адміністративного протоколу.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про відсутності у працівників патрульної поліції жодних підстав для зупинення транспортного засобу скаржника, слід зазначити, що статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені випадки зупинення транспортного засобу поліцейськими, зокрема, у випадку порушення водієм Правил дорожнього руху. З матеріалів справи, а саме копії постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 5 статті 121 КУпАП та відеозаписів з нагрудних відеокамер поліцейських вбачається, що причиною зупинення транспортного засобу, який перебував під керуванням ОСОБА_1 стало порушення пункту 2.3 в) Правил дорожнього руху, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, а тому даний довід не береться судом до уваги.

Крім того, твердження апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів апеляційним судом оцінюється критично, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння проводиться виключно в медичному закладі, де є всі необхідні умови для проведення відповідних лабораторних досліджень , метою яких є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Також, доводи скаржника про недопустимість як доказу пояснень свідків, суд не приймає до уваги, оскільки на відеозаписах зафіксовано, що працівники поліції запросили двох свідків, в їх присутності запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_6 відмовився.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Висновки суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статей 33, 36 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Охмака Валентина Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Охмаку Валентину Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Охмака Валентина Івановича залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль