ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11404/23

Провадження № 33/4820/401/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бейлика А.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня2023 року ,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

За постановою судді, ОСОБА_1 , 24.04.2023 року о 14 год. 30 хв., по вул. Гарнізонній, 4а в м.Хмельницькому, керуючи автомобілем «BMW 520» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Гарнізонній в сторону вул.Народної Волі, в порушення п.п.2.3б, 13.3 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі водієм ОСОБА_3 та, в порушення п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, ОСОБА_1 , того ж дня о 14 год. 30 хв. по вул. Гарнізонній, 4а в м.Хмельницькому, керував автомобілем «BMW 520» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова), та, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі, не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Висновки судді, викладенні у судовому рішенні такими, що не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Вказує, що транспортним засобом у вказаний в протоколі день та час не керував. Натомість стверджує, що водієм автомобіля, який потрапив в дорожньо-транспортну пригоду була інша особа.

Крім того, звертає увагу суду, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та направлення на проходження огляду на стан сп`яніння складені з порушенням вимог законодавства, оскільки датовані 24.04.2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та захисника Бейлика А.Б., які просили постанову судді скасувати, дослідивши матеріали справи та доводи, що містяться в апеляційній скарзі, приходжу до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, з пояснень ОСОБА_1 в процесі апеляційного розгляду вбачається, що він не заперечував обставин перебування в стані алкогольного сп`яніння в належному йому автомобілі «BMW 520» номерний знак НОМЕР_1 , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди в дену пору 24.04.2023 року, проте, виклав свою версію подій.

Із жодним чином не спростованих стороною захисту даних відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння біля належного йому автомобіля, на пропозицію поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому як вбачається з даних відеоподій, потерпілий ОСОБА_3 , який був безпосереднім очевидцем ДТП та її учасником, без жодного тиску та примусу прямо вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка знаходячись за кермом транспортного засобу допустила зіткнення з належним йому автомобілем.

Фактично підтвердив вказані обставини потерпілий ОСОБА_3 і в процесі судового розгляду.

Змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стверджується, що в ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи та нечіткої вимови. 24.04.2023 о 15 год. він був направлений на огляд до КНП «ХОЗЗНПД» ХОР, проте огляд не проводився у зв`язку з відмовою від такого огляду (а.с.5).

Допитаний суддею першої інстанції свідок ОСОБА_4 ствердив, що бачив, як після ДТП, поряд автомобіля «BMW 520» перебував ОСОБА_1 .

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, звинуваченнях органів поліції та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

Особа притягнута до адміністративної відповідальності жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні навести не змогли.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 чи його захисник, зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, в тому числі з приводу підписання нею практично всіх процесуальних документів шляхом обману з боку працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

ОСОБА_1 , натомість, не навів обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Доводи сторони захисту стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено рік складення протоколу про адміністративне правопорушення, є слушними, однак, вказане, на думку судді апеляційного суду, є явною опискою, що не впливає на правильність висновків судді першої інстанції та не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Жодним чином не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на кваліфікацію його дій та не звільняють ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності посилання сторони захисту на те, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, оскільки факт керування автомобілем саме ним підтверджується зібраними у справі доказами, в тому числі показаннями ОСОБА_3 безпосередньо після ДТП, який без жодного тиску та примусу прямо вказав на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом, що здійснив наїзд на інший автомобіль та залишив місце ДТП.

З огляду на те, що ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1 є сторонньою особою, будь які законні підстави вважати, що він оговорює особу притягнуту до адміністративної відповідальності у суду відсутні.

При цьому, сам ОСОБА_1 не заперечує те, що 24.04.2023 року він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в салоні автомобіля «BMW 520» під час наїзду на автомобіль «Volkswagen».

Жодним чином не спростовують обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, його керування транспортним засобом посилання сторони захисту на некоректність викладу показань свідка ОСОБА_4 суддею в судовому рішенні. Оскільки, в матеріалах справи зібрано достатньо вищенаведених, належних та допустимих доказів, які дають суду можливість постановити законне та обґрунтоване рішення, в тому числі щодо встановлення обставин керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_5 .

Підлягають відхиленню посилання сторони захисту, як на підставу закриття провадження в справі на показання свідка ОСОБА_5 та розписку потерпілого щодо відшкодування останнім збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу ОСОБА_3 .

Оскільки, показання свідка ОСОБА_5 , який перебуває з ОСОБА_1 у дружніх відносинах, а тому є зацікавленою особою, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_3 , яким суд надає перевагу, який будучи безпосереднім очевидцем ДТП та обставин події, прямо та відразу, по «гарячих слідах» вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка перебуваючи за кермом автомобіля «BMW 520» скоїла дорожньо-транспортну пригоду та залишила місце події.

При цьому, як вбачається з даних жодним чином не спростованих стороною захисту відеоподій, ОСОБА_1 на місці події будь яких даних про ОСОБА_5 маючи на це достатньо часу поки тривали процесуальні дії не повідомляв та про його участь у ДТП на заявляв, що викликає об`єктивний сумнів перебування свідка за кермом автомобіля та на місці пригоди.

Надання потерпілим розписки ОСОБА_5 , який передав кошти ОСОБА_3 , жодним чином не свідчить про його участь у ДТП та перебування на місці події, а посвідчує виключно факт передачі коштів.

Ставлячи питання про скасування постанови, особа притягнута до адміністративної відповідальності та захисник конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 органами поліції та судом не навели, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КупАП, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Разом з тим, як вбачається з судового рішення, в його резолютивній частині не вирішено питання щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за статтями 124, 122-4 КУпАП, що не узгоджується та суперечить її мотивувальній частині.

Тому, з огляду на те, що апеляційний суд розглядає справи виключно в межах апеляційних вимог і не може погіршити становище особи, слід рекомендувати судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області прийняти рішення щодо інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки в резолютивній частині постанови такі висновки відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності без задоволення.

Рекомендувати судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області прийняти рішення щодо інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови оголосити о 12 год. 20 хв. 21 липня 2023 року.

Суддя Сергій БОЛОТІН