Справа № 946/4378/23
Провадження № 3/946/1866/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19.06.2023 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №227939 від 14.06.2023, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 14.06.2023 о 18:17 год. в м. Ізмаїл Одеської області по вул.Героїв Азовсталі біля буд. №2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 535», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №227939 від 14.06.2023.

Згідно письмових заперечень, наданих представником притягуваного адвокатом Волкогоновим О.К. від 03.10.2023, останній просить провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень зазначив, що скоєння ОСОБА_1 даного правопорушення не доведено належними та достатніми доказами в їх сукупності поза розумними сумнівами, відтак маються правові підстави для закриття справи за п.1 ч. 1 т.247 КУпАП. Виходячи з п. 11 ч. 1 ст.23 та п.1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупинити ТЗ у разі якщо водій порушив ПДР, тобто поліція зобов`язана назвати причину зупинки ТЗ, інакше їх подальші дії мають бути визнані незаконними. Тобто з самого початку поліцейськими було допущено порушення в вигляді безпідставної зупинки ТЗ нібито під керуванням ОСОБА_1 відтак, всі наступні їх дії, є похідними та підлягають під застосування принципу «отруєного дерева», тобто як недопустимі докази. Надані суду відеозаписи не доводять факт управління ОСОБА_1 транспортним засобом на момент його зупинки. Тобто доказів керування ОСОБА_1 на момент його зупинки та/або доказів знаходження його за кермом цього автомобіля на момент його зупинки з наданих відеозаписів - не вбачається, отже в його діях не доведена ознака «особа, яка керує транспортним засобом», бо це не підтверджується достовірними та належними доказами, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Долучений до протоколу відеозапис з відео реєстратора (без зазначення назви та номеру прибору) не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. Номера нагрудних камер вказані в протоколі та надані суду не співпадають. Так, в протоколі зазначені номера -1031,1620,1385 та 1731, в той же час суду надані відеозаписи з камер 01031-0011031, 01385-001385, 01731-001731 та 01620- 001620. Надані відеозаписи містять часові «пробіли» в записах. Так, на відеореєстраторі вказаний час, який також співпадає з часом, зазначеним в протоколі - 18.37. Проте наступні записи починаються лише через 8 (вісім) хвилин - в 18.25 (1-1 файл диску №1). При тому, що відповідно п.3.5 розділу III Інструкції працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом ДПП Національної поліції України від 03.02.2016 р. №100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Наданих відеозаписів неможливо встановити дійсні обставини та всіх учасників події, при тому що не доведений факт управляння ТЗ саме ОСОБА_1 на момент зупинки і виходячи з його пояснень, що за кермом був не він, а його товариш, який в цей час - з 18.37 до 18.25 - залишив місце події, оскільки спішив по особистим справам та не хотів затримуватися. Орган поліції надав відеоматеріали, які не відповідають вимогам п. п. 2-6 Інструкції, п.9 ч. 1 ст. 31, ст.40 Закону, ч.ч.2,3 ст. 283 КУпАП, оскільки в протоколі відсутні конкретні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, відтак дані відеозаписи, не можуть вважатися належними та допустимими доказами інкримінування ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах ВС КАС по справах №524/1113/17 від 30.04.2020 року; №524/9716/16-а від 13.02.2020 року та №524/5536/17 від 15.11.2018 року. Оскаржуваний протокол складений на підставі п.2.5 ПДР - за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому в протоколі не зазначено, де саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду - на місці зупинки чи в медичному закладі. В оскаржуваному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, фактично в протоколі зазначено дві підставі (із трьох вказаних в диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП) для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Так, зазначена правова норма викладена як «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Таким чином, особу може бути притягнуто до відповідальності за умов: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказано, що він керував транспортним засобом «з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя), тобто вказаний не визначений законом склад правопорушення, зазначений в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушено вимоги ст. 256 КУпАП, тому що чинне законодавство забороняє керування автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння, а не з явними ознаками такого сп`яніння, та має бути зазначена одна, а не дві з трьох підстав одночасно для притягнення до відповідальності за вказаною нормою. ОСОБА_1 пред`явлено неконкретне та юридично не визначене обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, в чому вбачається грубе порушення його законних прав та інтересів. В оскаржуваному протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам п.6 розділу IX "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, не зазначені якими були дії ОСОБА_1 (якого вони вважали водієм на момент зупинки), на думку працівників поліції, щодо ухилення від огляду та причини відмови. В матеріалах даної справи відсутній Акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, в якому зазначені виявлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння, що слугувало наданням працівниками поліції направлення на огляд водія лікарем-наркологом. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази стану сп`яніння ОСОБА_1 , а саме - відсутні направлення та медичний висновок, в якому зазначено про відмову проходження на стан алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні характеризуючи матеріали притягуваної особи, які є обов`язковими. Таким чином, при розгляді справи, доказів, що підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, не було встановлено, а за відсутності ж будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, сторона захисту вважає що маються всі правові підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судове засідання притягуваний не з`явився, його представник в судовому засіданні просив закрити справу з підстав, визначених у письмових запереченнях, які підтримав повністю.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міні-стрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, то зупинення транспортного засобу притягуваного 01.02.2023 повністю була правомірною.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №227939 від 14.06.2023, відеозаписами та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому, щодо тверджень представника притягуваного з приводу не тих номерів відеофайлів у протоколі, не вказанням у протоколі, де саме притягуваний відмовився від проходження огляду тощо, то суд зазначає, що в протоколі зазначені кінцеві номери відео файлів, що дає змогу їх ідентифікувати. В протоколі зазначено, що притягуваний від проходження огляду у встановленому законодавством порядку відмовився. На відео вбачається, що він відмовився від проходження огляду як на місці зупинки так і у медичному закладі саме такий порядок визначений законодавством. Тобто, в протоколі відображено про відмову притягуваним від проходження огляду саме у встановленому законом порядку. Зазначення у протоколі на наявність ознак алкогольного сп`яніння при складанні протоколу за відмову від проходження огляду не є помилкою, я є лише описанням підстав, які зумовили виникнення у поліцейських пропозиції до притягуваного на проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Послання адвоката на інші обставини не свідчать про протиправність дій працівників поліції та відсутність підстав до притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а є лише намаганням уникнути покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо наявності розриву у вказаному на відео часі з відеозаписів з автомобільного реєстратору та з бодікамер поліцейських, суд звертає увагу, що згідно відповіді начальнику відділу організації ведення служби Управління патрульної поліції в Одеській області та рапорту відповідального працівника поліції, вказаний розрив та розбіжність виникла внаслідок технічного збою під час синхронізації часу на вказаних приладах (відео реєстратор автомобіля та нагрудних портативних відео реєстраторів), однак фактично події відеоматеріалів проходили послідовно та одночасно, без розбіжності часу, що також вбачається з аналізу відео, наданого до суду. Отже факт керування притягуваним автомобілем сумніву не викликає, з огляду на те, що на відеозаписі вбачається, що автомобіль рухався та після його зупинки та приближення працівника поліції до автомобіля притягуваного, саме притягуваний був за кермом на водійському сидінні, інших осіб в автомобілі та поряд з ним не було.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , правопорушення та те, що згідно довідки ВОНМ в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 15.06.2023р. він отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 02.08.2016, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови складено 27.10.2023р.

Суддя: А.С. Адамов