Номер провадження: 33/813/1575/23
Номер справи місцевого суду: 496/3547/23
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., особи, яка притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 05 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 01 січня 2023 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_1 по вул. Чкалова, буд. 3-В в с. Нерубайське Одеського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода).

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, зобов`язати ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області повернути йому водійське посвідчення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що він не був присутній у судовому засідання під час винесення постанови та отримав копію постанови 24 липня 2023 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

-в матеріалах справи відсутній акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення до медичного закладу для проходження огляду, а також відсутнє направлення на освідчення до медичного закладу;

-відеозапис є недопустимим доказом, оскільки на ньому не видно водія, відсутні дата та час, а також він зроблений на особистий телефон поліцейського;

-протокол не містить вказівки на технічний запис, яким здійснювалася відеофіксація;

-поліцейськими не задокументовано підстави зупинки транспортного засобу;

-протокол про адміністративне правопорушення, наявний у справі, не відповідає копії протоколу, наданої ОСОБА_1 .

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зазначити, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06 лютого 2023 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 був повернутий до ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Проте, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повторно була направлена до Біляївського районного суду Одеської області без виконання вимог щодо її належного оформлення.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені вказані докази, які містяться в матеріалах справи.

В підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, співробітники поліції долучили до матеріалів справи два докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №075653 та диск з відеозаписом з телефону «Samsung А 12».

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №075653, який був складений 1 СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , убачається, що 01 січня 2023 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Чкалова, буд. 3-В в с. Нерубайське Одеського району Одеської області керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода).

Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продувки приладу «Drager» відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у фабулі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та від дачі пояснень.

В той же час в самому протоколі, в графах «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» та «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться три підписи від імені ОСОБА_1 , з вказівкою про те, що він згоден з протоколом.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заперечував той факт, що він підписував вказаний протокол та погоджувався з його змістом.

На підтвердження своїх доводів до апеляційної скарги надав копію протоколу серії ОБ №075653, яка була йому вручена поліцейським.

При огляді вказаної копії протоколу встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у вищезазначених графах та примітка про те, що він згоден з протоколом відсутні.

При цьому, слід зазначити, що оригінал протоколу був заповнений ручкою синього кольору. В той же час, підписи від імені ОСОБА_1 наявні в оригіналі протоколу та вказівка «Згоден» були зроблені вже ручкою чорного кольору, що також викликає обґрунтовані підстави для сумніву у достовірності вказаних підписів.

Зазначені обставини дають апеляційному суду обґрунтовані підстави для сумніву в тому, що зміст протоколу серії ОБ №075653 відповідає фактичним обставинам справи, в тому числі припускати те, що в оригінал цього протоколу підписи від імені ОСОБА_1 ймовірно були внесені зацікавленою особою під час направлення матеріалів справи для належного оформлення.

За таких обставин, апеляційний суд визнає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 недопустимим доказом у даній справі, оскільки зміст оригіналу протоколу не відповідає змісту його копії, а отже цілком ймовірно він може містити ознаки підробки.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Якщо в ході виявлення правопорушення застосовувався технічний засіб, він має бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як то передбачено ст.256 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №075653 зазначено, що до протоколу був доданий відеозапис з телефону Samsung А 12. При цьому матеріали справи не містять відомостей про походження цього пристрою (не зазначений серійний номер телефону, його належність, тощо).

Під час апеляційного розгляду був досліджений вказаний відеозапис та апеляційним судом встановлено, що тривалість відеозапису становить 1 хв. 47 сек., він був зроблений у темну пору доби, без будь-якого освітлення, і з нього неможливо встановити з ким саме розмовляє поліцейський.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п.5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того вказана Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними пристроями.

Також, слід зазначити про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містить позначок дати, часу і місця його здійснення, як того вимагає вищевказана відомча Інструкція.

За таких обставин апеляційний суд визнає наявний в матеріалах справи відеозапис також недопустимим доказом.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, в порушення пункту 8 Розділу ІІ «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази є неналежними та недопустимими, а тому вони не можуть бути покладені в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1) ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

При цьому, з метою попередження подальших порушень з боку працівників поліції під час збору доказів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне довести до відома начальника ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про неналежне виконання вимог ст.251 КУпАП поліцейськими ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області під час збору доказів у цій справі.

Керуючись статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 05 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Довести до відома начальника ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про неналежне виконання вимог ст.251 КУпАП 1 СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , під час збору доказів у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , для проведення заходів щодо підвищення професійної кваліфікації підпорядкованих працівників поліції та, у разі необхідності, вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальних осіб ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко