Провадження № 3/734/2015/23 Справа № 734/3173/23
ПОСТАНОВА

іменем України

22 вересня 2023 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

16.07.2023 о 21 год. 27 хв. в м.Остер Чернігівського району Чернігівської області по вул.Рибалка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARCE 0226 на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду склав 2.92‰ (тест №585). Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що 16.07.2023 у післяобідній час заїхав до друга де випив пляшку пива. Оскільки вжив спиртне, подзвонив тещі, щоб вона забрала машину. Не дочекавшись останню, сів за кермо та поїхав додому, оскільки його господарство розташоване поруч. Колі повертав праворуч, увімкнув покажчик повороту. В цей час побачив патрульний автомобіль із увімкненими маячками та зупинився. Після цього до нього підійшли працівники поліції, на вимогу яких він пред`явив документи. На пропозицію пропозицію поліцейських він продув Драгер. Який був результат не пам`ятає. Свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, посилаючись на те, що працівники поліції не роз`яснили право на захист та скористатися його правовою неграмотністю. У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів напису «Згоден» він не робив. Також мається невідповідність у даті його народження у чеку-роздруківці алкотастеру. Крім цього йому не роз`яснено право пройти тест в медичному закладі. В письмовому клопотанні, яке надав суду зазначив, що в матеріалах справи відсутні документи про перевірку та калібрування приладу алкотестер. Тобто, відсутні докази належної роботи приладу, як і точності його показань. Вважає, що працівниками поліції було допущено суттєві порушення, що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 16 липня 2023 серії ААД № 185334, відповідно до якого 16.07.2023 о 21 год. 27 хв. в м.Остер Чернігівського району Чернігівської області по вул.Рибалка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARCE 0226 на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду склав 2.92‰ (тест №585). Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та який ОСОБА_1 підписав;

- роздруківкою тесту приладу газоаналізатор алкотест «Drager» до протоколу ААД№ 185334 від 16 липня 2023 року щодо огляду ОСОБА_1 . Результат огляду склав 2.92 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя), було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager Alcotest 6810 ARCE 0226. Результати огляду позитивний 2.92 ‰. У даному міститься підпис ОСОБА_1 із зазначенням «Згоден»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя). Відповідно до даного направлення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП Козелецька ЛІЛ

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається як працівниками поліції було зупинено автомобіль маки Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Останньому повідомляється, що його зупинено за порушення ПДР, а самі при виконанні повороту не був увімкнений покажчик. Також на лінію 102 надійшло повідомлення від людей, що водій даного автомобіля їздить випивши по вулиці, де гуляють діти. Під час спілкування, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропоновано пройти на місці освідування за допомогою приладу «Драгер» або у лікарні. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці. Після продуття алкотестеру «Драгер» результат склав 2.92‰. З результатом ОСОБА_1 погоджується, у лікарню їхати відмовляється, каже що винен. У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів особисто записує, що з результатами згоден та ставить підпис. Під час складання працівниками поліції матеріалів, ОСОБА_1 неодноразово повторює, що винуватий.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що достовірними показання приладу визнати не можна, він не був відкалібрований і не міг використовуватись, а роздруківка алкотестера, наявна в матеріалах справи, не є належним доказом, то їх суд визнає необґрунтованими та зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

У матеріалах справи міститься роздруківка газоаналізатора приладу "Drager "Alcotest 6810", з якої вбачається, що останнє калібрування було 08 червня 2023 року.

Отже, оскільки останнє калібрування даного приладу "Drager "Alcotest 6810" було проведено 08 червня 2023 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Доводи ОСОБА_1 про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння він не підписував, спростовуються переглянутим відеозаписом, із якого вбачається, що останній особисто зазначає у акті, що з результатами згоден та ставить свій підпис. Цим же відеозаписом спростовується і твердження ОСОБА_1 про те, що йому ніби не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію проходження ОСОБА_1 такого огляду

При цьому, суд зазначає, що визнання доказу недопустимим можливе не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод, гарантований Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП вважає за необхідне призначити його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави грошові кошти в розмірі 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя