ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/9397/23

Провадження № 3/638/5990/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 156 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2023 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП повернуто на дооформлення до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

09 жовтня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова вищезазначений адміністративний матеріал надійшов після доопрацювання.

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 876745 від 01 серпня 2023 року, 01.08.2023, приблизно о 12:00 год, ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці у кіоску за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 18, здійснювала продаж слабоалкогольних напоїв без дозвільних документів, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 156 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за частиною першою статті 156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку SMS. Причини неявки суду не повідомила.

Згідно положень ст. 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за частиною першою статті 156 КУпАП не відноситься до правопорушень, за яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Частиною першою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Санкція статті передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, проте відсутні докази отримання ОСОБА_1 виручки.

Крім того, згідно зазначеної суті адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольних напоїв без дозвільних документів та, як зазначено у доданій до матеріалів справи довідці, без відповідної ліцензії.

Разом із тим, відповідно до диспозиції частини першої статті 156 КУпАП відповідальність виникає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Водночас, відповідальність за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, передбачена статтею 164 КУпАП.

Крім того, суд зауважує, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено вилучені речі для тимчасового зберігання, однак опис зазначених речей у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній.

Отже, в порушення вимог законодавства, посадовою особою органу поліції, не долучено до матеріалів справи даних, на підставі яких можна встановити наявність інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується зокрема систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивної, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

За вимогами частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, з огляду на те, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, долучених до нього, з огляду на наведені недоліки протоколу, суд позбавлений можливості забезпечити належний розгляд даної справи та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Згідно частини третьої статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вище зазначалося, дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за частиною першою статті 156 КУпАП.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку ліцензування господарської діяльності» від 02.10.2019, внесені зміни до частини першої статті 156 КУпАП.

Диспозиція частини першої статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відтак, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення серія серії ВАВ № 876745 від 01.08.2023 суть адміністративного правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 не охоплюються складом правопорушення за частиною першою статті 156 КУпАП в редакції, яка діяла на час його вчинення.

Отже, станом на 01.08.2023 диспозиція частини першої статті 156 КУпАП виключала відповідальність за торгівлю слабоалкогольними напоями за відсутністю відповідної ліцензії.

Згідно з п. 1 частиною першою статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд доходить висновкупро відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 156 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В. М. Яковлева