П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, що надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , орган, що видав 6316, тимчасово не працює, за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №013829 від 08.09.2023, згідно з яким о 23 год. 20 хв. 07.09.2023 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на околиці м. Ужгород на напрямку 296 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску у складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області особі було відомо згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з його письмовою заявою, повідомлений про розгляд справи, просить розглянути без нього, свою вину визнає, щиро кається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги те, що приписами ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП розглядається судом протягом доби, суд вважає за необхідне розглянути дану справу без участі ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України передбачено, зокрема, наступне. Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Статтею 12 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013829 від 08.09.2023; протоколом про адміністративне затримання від 07.09.2023; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.09.2023; копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, письмовою заявою від 07.09.2023 про визнання вини, поясненнями органу щодо подій 07.09.2023.

Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно. Таким чином, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 204-1, 283, 284, 287- 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , орган, що видав 6316, на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда