Провадження №: 3/755/5682/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

04 серпня 2023 року о 22 год 15 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. М. Шептицького, 4А у м. Київ, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння кольору обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність закерування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, вказав, що не керував транспортним засобом, автомобіль був припаркований. Спочатку він поспішав на роботу, тому відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Але потім просив відвезти його в лікарню або пройти огляд на Драгері. Поліцейські йому відмовили. Алкогольні напої не вживав , в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мазур М.В. у судовому засіданні подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що матеріали справи не місять жодного підтвердження, що ОСОБА_1 на момент спілкування з патрульними поліцейським був водієм. Окрім того, на відео відсутній факт зупинки транспортного засобу, відсутній факт керування транспортним засобом. На відео з нагрудних відео регістраторів № 014272 та № 473518 видно ОСОБА_1 , котрий стоїть біля автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 . Розмова інспекторів поліції починається з особою, котра не є водієм. На думку сторони захисту, будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем та ще й з ознаками алкогольного сп`яніння, окрім доводів працівника поліції, викладених у протоколі, матеріали справи не містять. До матеріалів справи дійсно долучено відеозапис, ніяким чином не підтверджує факт саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом та ще й у стані алкогольного сп`яніння.

Звернув увагу суду на тому, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи, не містить будь-якої інформації про те, що ОСОБА_1 , не лише керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, а й також те, що він взагалі знаходився за кермом, а автомобіль рухався.

Також звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано інспектором, що особа керувала не у стані алкогольного сп`яніння, а з ознаками алкогольного сп`яніння. Диспозиція статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а не з ознаками сп`яніння. За керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння відповідальність не передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в протилежному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Звернув увагу на те, що до матеріалів справи не долучено пояснення свідків, про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був складений раніше, ніж водій ніби відмовився від проходження від огляду. В протоколі зазначено час, коли почали спілкуватися з пішоходом ОСОБА_1 22 год 15 хв, а вище згадане направлення складене о 22 год 10 хв.

Звертає увагу на те, що все відео розкадроване, міститься в матеріалах уривками, безперервність відсутня, має проміжки часу, коли з невідомих причин представнику ОСОБА_1 , адвокату Мазуру М.В. незрозуміло, чому були порушені вимоги відповідної інструкції.

Доставка особи до медичного закладу це обов`язок поліцейського, а не пропозиція. Крім того, ОСОБА_1 не один раз просив доставити його до лікарні, для проходження огляду з`ясування чи знаходиться він стані алкогольного сп`яніння, і прохання ОСОБА_1 , про це було багато разів і до інспекторів, котрі оформлювали матеріали адміністративної справи і до їх керівника, котрий о 23 год 31 хв прибув на місце події. ОСОБА_1 його не один раз просив відвезти до лікарні на огляд до лікаря-нарколога, але командир інспекторів постійно відмовляв, посилаючись, що нібито ОСОБА_1 раніше не пройшов огляд на місці зупинки. Крім того, на початку розмови з інспекторами 22 год 17 хв ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а просив провести даний огляд в лікарні. Таким чином у даній справі поліцейськими не був дотриманий порядок стосовно направлення у медичний заклад на проведення огляду ОСОБА_1 , його прохання про проведення огляду ігнорувалось.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом і працівниками поліції грубим чином порушена.

Також просив врахувати, що є незрозумілим, яким чином працівник поліції виявив у ОСОБА_1 стан саме алкогольного, а не якогось іншого сп`яніння.

З урахуванням того, що доказів саме керуванням автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, то відповідно факт передачі автомобіля працівниками поліції іншій особі, у розумінні вимог ст. 266 КУпАП, не може бути відстороненням від керування автомобілем.

Таким чином, сторона захисту наполягає на тому, що доводи працівників поліції про нібито доведення факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а точніше за відсутності будь-яких доказів винуватості мого підзахисного.Свідків, які б засвідчили саме факту керування та вчинення адміністративного правопорушення немає.

Всі враховані вище обставини у своїй сукупності та невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, дають змогу прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, керував транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння та вказують на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.08.2023 серії ААД № 441636, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху та його копією; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.08.2023; розпискою ОСОБА_2 , якою підтверджено факт залишення на зберігання транспортного засобу від 08.08.2023; витягом з АРМОР; відеозаписом, записаним на DVD диск.

Відеозапис починається з того, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , адже той не був пристебнутий паском безпеки. Автомобіль стоїть посеред проїжджої частини. Коли працівники поліції запитали, чому він не зупинився на їх вимогу, то ОСОБА_1 повідомив, що не знав, який автомобіль вони хочуть зупинити і у нього тоді не було можливості з`їхати на обочину.

Надалі, працівники патрульної, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але оскільки разом із собою не мали спеціального технічного приладу «Драгер», вони викликали інший патруль. Коли приїхав патруль з приладом «Драгер», ОСОБА_1 сказав, що поспішає, тому поліцейські можуть складати протокол. Вказав, що вчора вживав алкогольні напої. Він чітко і неодноразово відмовився від проходження огляду на місці і у лікаря. Потім його позиція змінилась, він повідомив, що хоче пройти огляд у лікаря-нарколога самостійно, оскільки вважає проходження огляду на місці за допомогою приладу «Драгер» некоректним. На що працівники патрульної поліції повідомили, що доставлять його до медичного закладу, ОСОБА_1 відмовлявся, бо поспішає, через 1 год 40 хв настане комендантська година. Варто відмітити, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 його права та наслідки відмови від проходження огляду, а також сприяли проведенню огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у лікаря-нарколога. Потім здійснювалась фіксація процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сказав, що тепер хоче пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

У рішенні по справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року КАС ВС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Тимчасова зупинка свідчить лише про певний технічний стан цього транспортного засобу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи диску з відеозаписом, факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу підтверджено.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядок № 1103), а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015. № 1395 (надалі - Інструкція № 1395).

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 та п. 3 Порядку № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктами 1, 9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 та п. 6 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Крім того, згідноз пунктами 2,4 Порядку № 1103 та п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з п. 8 Порядку № 1103 та п. 6 Інструкції № 1395, вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, щодо доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазура М.В. слід зазначити таке.

По-перше, факт перебування ОСОБА_1 підтверджується, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2023 серії ААД № 441636, диском із відеозаписом з бодікамер працівників патрульної поліції, зокрема, факт зупинки останнього у зв`язку з тим, що він не був пристебнутий паском безпеки.

По-друге, згідно зазначених положень нормативно-правових актів, зокрема п. 8 Порядку № 1103 та п. 6 Інструкції № 1395, відмова від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу задля проведення огляду у лікар-нарколога зафіксовано на бодікамери працівників патрульної поліції, відтак суддя не вбачає порушень процедури.

Крім того, захисник зазначає, що у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалах відсутній акт огляду, проте, відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395 та п. 5 Порядку № 1103, даний документ складається у випадку проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, а як вбачається з наявного відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 від нього відмовився.

Щодо доводів захисника Мазура М.В. з приводу не безперервності та розкадрованого відеозапису з бодікамери поліцейського, суддя їх також відхиляє, оскільки фрагменти відеозаписів, на який зафіксовано зупинку ОСОБА_1 , його спілкування з працівниками патрульної поліції, а також те, що останніми вживались заходи задля проведення огляду на місці зупинки та доставлення до лікаря-нарколога, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога.

Дійсно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого під час виконання поліцейським своїх службових обов`язків.

На думку судді, наданий фрагмент відеозапису, об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, посилання на те, що відеозапис переривається, є розкадрованим, а тому не може бути підтвердженням вини правопорушника, відхиляються, оскільки основна частина долучених записів, яка містить факт встановлення ознак алкогольного сп`яніння та подальше проходження огляду є безперервно зафіксованою.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, при порушенні пп. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, розуміється, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вже встановлений або за допомогою приладу «Драгер» чи внаслідок проведеного огляду у лікаря-нарколога.

А при порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, є факт відмови водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то це слід розуміти як те, що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а тому зазначаються виявлені у водія ознаки.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3)відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, доводи захисника про те, що доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) є неправильною та спростовується наведеними вище положеннями нормативно-правових актів.

Разом з тим, суддя бере до уваги поведінку ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками патрульної поліції, зафіксовану на бодікамери, та розцінює її як таку, що направлена на зловживання своїми правами, оскільки останній постійно змінював свою позицію щодо проходження огляду, спочатку відмовлявся, бо поспішає, потім погодився проходити на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», однак коли приїхав інший патруль та привіз необхідний прилад, захотів пройти огляд у лікаря-нарколога самостійно та згодом відмовився від проходження.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко