Справа № 283/1353/23
Провадження №3/283/822/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2023 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М., розглянувши справу, що надійшла з Відділення поліції №1 Коростенського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за №301094 від 01.06.2023, 01 червня 2023 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вулиці Пісківка, 32 в с. Українка Коростенського району керував автомобілем «Ford Transit», д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Drager 6810» (прилад ARВL-0793), внаслідок застосування якого було встановлено результат 2,42 проміле. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння.

Свідки у відповідності до ч.2 ст.266 КУпАП не залучалися, оскільки велася відеофіксація.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД за №301094 від 01.06.2023 у ОСОБА_1 працівниками поліції вилучалися посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.10.2021 та видавався тимчасовий дозвіл на право керування ПК226265. Також, відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ за №174712 від 01.06.2023 за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що рухаючись в напрямку с. Українка, при розвороті з`їхав в кювет та самостійно не зміг виїхати. Через пізній час доби та наближення комендантської години, вирішили залишатись в авто до ранку. Надворі було прохолодно, він з колегою трохи вжили спиртного, щоб зігрітись. До них під`їхав патрульний автомобіль з екіпажем, йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він погодився, пройшов огляд, з результатом погодився, однак він поліціянту повідомив, що він автомобілем не керував, будучи нетверезим. В суді також не заперечив той факт, що під час огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечив факт керування ТЗ в такому стані.

Допитаний 27.07.2023 за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка ОСОБА_2 надав показання про те, що того дня вони з ОСОБА_1 були у його брата, коли повертались, згадали, що забули зварювальний апарат та почали розвертатися. Не загорілись стопи і ОСОБА_1 з`їхав в кювет. Було вже холодно, брат йому дав із собою 1 літр спиртного, вони його випили, тоді він вийшов із автомобіля, щоб перекурити. Побачив, що їде червоний мікроавтобус, він його зупинив, щоб водій останнього допоміг їм виїхати з кювету. В цей час проїжджав патрульний автомобіль і зупинився біля них. Вказав, що ОСОБА_1 після вжиття спиртного автомобілем не керував.

Допитаний у судовому засіданні суб`єкт складання протоколу - інспектор СРПП ВП №1 Чуян М.І. пояснив, що того дня вони повертались з виклику із с. Українка, помітили автомобіль, який не рухався, але був заведений, коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що за кермом був ОСОБА_1 , з не пристебнутим ременем безпеки. Далі виявилося, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол, суб`єкта складання протоколу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.08.2023 у справі №208/712/19, уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконує функцію обвинувачення, а відтак має належними та допустими доказами підтверджувати всі обставини, які підлягають доказуванню.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ford Transit», д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Так в матеріалах справи міститься диск з відеозаписом, на якому зафіксовано процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у службовому автомобілі поліції, при цьому відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

У своєму рішенні у справі «Шабельник проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. З цього випливає, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС № 463/1352/16-а від 08.07.2020).

В даному випадку суду не надано належних доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, тобто, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належними та допустимими доказами не підтерджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутностю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст. 247, ст..ст. 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:,

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. М. Хомич