ПОСТАНОВА

Іменем України

26.09.2023 Справа №607/16067/23 Провадження № 3/607/6585/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

25.08.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200873 від 09.08.2023 зазначено, що 09.08.2023 приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Патріарха Йосипа Сліпого, 1 в м. Тернополі, висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та шарпав за формений одяг, образливо чіплявся до громадян , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200874 від 09.08.2023 зазначено, що 09.08.2023 приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Патріарха Йосипа Сліпого, 1 в м. Тернополі, не виконував неодноразове законне розпорядження працівника поліції про припинення правопорушення, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно, висловлювався нецензурною лайкою.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судове засідання 25.08.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується його підписами у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 200873 та серії ВАВ № 200874 від 09.08.2023 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», де зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25.08.2023 о 10 год. 00 хв. у Тернопільському міськрайонному суді.

Також судом вживались заходи щодо приводу ОСОБА_1 у судове засідання 26.09.2023, однак останній у судове засідання доставлений не був. Згідно з рапортом старшого інспектора роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП Слухинського І. від 26.09.2023 під час виходу за місцем проживання ОСОБА_1 двері квартири ніхто не відчинив, із сусідами поспілкуватись не вдалось, місце перебування ОСОБА_1 чи будь-яку іншу інформацію встановити не вдалось.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколів про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

При цьому громадське місце згідно з українським законодавством це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, до адміністративних матеріалів долучено:

- рапорт т.в.о. інспектора взводу № 1 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП Чернія О. від 09.08.2023, зміст якого відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 135663 від 09.08.2023, зі змісту якого вбачається, що 09.08.2023 о 00 год. 04 хв. ОСОБА_1 був затриманий працівниками патрульної поліції для припинення правопорушення та складення адміністративних матеріалів;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1137422 від 08.08.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн;

- відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 475784 (назва файлу «export-upz3i»), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Патріарха Йосипа Сліпого, 1 в м. Тернополі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 09.08.2023 приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Патріарха Йосипа Сліпого, 1 в м. Тернополі, діючи з хуліганським мотивом, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, поводив себе агресивно. При цьому місце, де ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, з урахуванням зазначених вище вимог закону слід віднести до громадського місця.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, яке полягає у висловлюванні нецензурною лайкою до громадян та агресивній поведінці, вчинене з хуліганських мотивів, що порушило громадський порядок і спокій громадян. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом з тим з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 475784 (назва файлу «export-upz3i») не вбачається, щоб працівники патрульної поліції висловлювали ОСОБА_1 вимогу про припинення правопорушення та належним чином роз`яснили йому, у чому саме полягає правопорушення, яке слід припинити. Так само така вимоги не була чіткою, наполегливою та неодноразовою.

Більше того суд звертає увагу, що ОСОБА_1 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому не міг у повній мірі усвідомлювати події, які відбувались, та об`єктивно реагувати на висловлювання патрульних поліцейських. Указане знову ж таке підтверджує необхідність висловлення законної вимоги чітко, наполегливо та неодноразово, що працівниками поліції вчинено не було.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 10, 27, 33-35, 40-1, 173, 185, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська