БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1205/23
Провадження № 3/497/627/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2023 року м.Болград
Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Болград, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого органом 5129 від 30.07.2021 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.130 ч.3, 125 ч.6, 121 ч.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
31 травня 2023 року о 18:20 годині, громадянин ОСОБА_1 по автодорозі Т-1608 2км Болград-Кубей керував мопедом марки YAMAHA 606, б/н знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера №6810 на місці зупинки транспортного засобу відмовився, проїхати до медичного закладу для проходження огляду такого ж відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.
З цих підстав складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129646 від 31.06.2023 року.
Окрім цього, 31 травня 2023 року о 18:20 годині, громадянин ОСОБА_1 на автодорозі Т16-08 2км Болград-Кубей керував мопедом марки YAMAHA 606, не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, так як 18.11.2022 постановою БАД №668135 громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За цим фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129647 від 31.06.2023 року.
Також 31 травня 2023 року о 18:20 годині, громадянин ОСОБА_1 на автодорозі Т16-08 2км Болград-Кубей керував мопедом марки YAMAHA 606, який був не зареєстрованим у встановленому законом порядку. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки 18.11.2022 року постановою БАД № 668134 громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, чим порушив п. 2.9 в Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно з ч. 7 ст. 121 КУпАП.
Вказане зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 129648 від 31.06.2023 року,
Керуючись ст.266 КУпАП поліцейським під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».
Поліцейський, складаючи відносно цієї особи протоколи про адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, вбачав в діях цієї особи правопорушення.
Разом з цим, до суду повернулись поштові повідомлення направлені за даними двома адресами з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.12.15.17).
Наразі вжито всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними.
При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).
Статтею 268 КУпАП визначено «Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності».
Згідно ч.3 цієї статті при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130, 126, 121 цього кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Відповідно до ст.277 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.
У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
За таких обставин, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою (ст.268 КУпАП), суд вважає за можливе зазначені матеріли розглянути у відсутність особи, відносно якої складено перелічені протоколи про адміністративні правопорушення.
Вивчивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Статтею 7 КУпАП врегульовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно частини 7 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчиненого будь-якого з порушень частиною шостою цієї статті, тобто за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.9 в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.
Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 7 постанови КМ України № 1388 від 07 вересня 1998 року регламентує, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.
Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 в ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Підпунктом «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
У відповідності до приписів частин 2-4 ст. 30 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 3 ст. 130 КУАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1, 2 ст.130 КУпАП. у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника …
Згідно із довідкою Начальника територіального сервісного центру, відповідно до бази даних "Національна автоматизована системи МВС України", ОСОБА_1 отримав 24.04.2007 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «АВС».
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений:?
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на час вчинення правопорушення);?
?- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року №476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);?
Інструкція […] визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).?
Крім того, зазначений вище Порядок […] визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.?
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.?
Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).?
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.?
Протокол про адміністративне правопорушення є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.?
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.?
З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.?
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами -? водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.?
Вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях підтверджується:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 129646, ААД № 1296467, ААД № 129648 від 31.06.2023 року. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським СРПП Болградського РВП Топаловим В.І., який відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст.130 КУпАП;
- відеозаписом фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 на якому зафіксовано ОСОБА_1 , який відповідає на запитання поліцейського, при цьому пояснив звідки і куди він рухався на мопеді, який був без номерних знаків, реєстраційних документів документів на транспортний засіб та посвідчення водія при собі не було, пояснив що перед цим вживав алкогольний напій, від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння відмовився, власноручно написав у протоколі пояснення та просив розглядати справу без його участі (а.с.2);
- довідкою Болградського РВП ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 повторно притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1,2,3ст.130 КУпАП та про те, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось(а.с.4).
- копією паспорту на ім`я громадянина ОСОБА_1 .
З огляду на встановлене, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.ст.130 ч.3, 125 ч.6, 121 ч.7 КУпАП.
При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив три окремих правопорушення, передбачених ст.ст.ст.130 ч.3, 125 ч.6, 121 ч.7 КУпАП.
При призначенні ОСОБА_1 покарання, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майнове положення, те що до теперішнього часу на шлях виправлення не став, у вчинених діяннях не кається, та продовжує вчиняти адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 2?ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Правила, встановлені ?ст.36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП. Тому, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкцією інкримінованої статті, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
Крім того, відповідно до частини 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, виникає у примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути тільки предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Однак, у зв`язку з тим, що мопед марки YAMAHA 606, б/н знака, яким керував ОСОБА_1 йому не належить, підстави для конфіскації мопеда - немає.
Згідно п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536.80 гривень.
Керуючись ст.ст. 9-11, 13, 24-1, 121 ч.7, 126 ч.5, 130 ч.3, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.7, 125 ч.6, 130 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому адміністративне стягнення:
- за ст. 121 ч.7 КУпАП в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000.00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) без вилучення транспортного засобу;
- за ст. 126 ч.5 КУпАП в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800.00 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років;
- за ст. 130 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000.00 гривень (п`ятдесят одна тисяча гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного завдатку, який не перебуває у приватній власності порушника.
На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно визначити адміністративне стягнення ОСОБА_1 в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ст.130 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000.00 гривень (п`ятдесят одна тисяча гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного завдатку, який не перебуває у приватній власності правопорушника.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Суддя: С.В.Кодінцева