Справа № 944/509/23
Провадження №3/944/820/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044143 від 22 січня 2023 року ОСОБА_1 22 січня 2023 року о 00 год 06 хв на автодорозі в м.Яворові по Львівської області вул.Маковея, 52 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, тест №2965, результат 1,21 проміле та в медичному закладі, висновок №6, наведене підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, однак подав письмові пояснення де зазначив, що вматеріалах справи наявні відеозаписи формату: WhatsApp Video 2023- 01-22 at 08.19.41.mp4, WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41 (l).mp4 та WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41 (2).mp4. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044143 від 22 січня 2023 року не зазначається, яким чином здобуто ці відеозаписи тобто на який пристрій здійснювалося відеофіксацію, із назви файлів вбачається, що така фіксація зроблена на приватні засоби відео фіксації. 15 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17 (ЄДРСРУ № 77860158) досліджував питання відеофіксації адміністративного правопорушення, як доказу у справі. Висновок суду: відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. При цьому безпідставними є доводи скаржника про те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, підлягають зазначенню в постанові про адміністративне правопорушення лише у випадку фіксації правопорушення, здійсненої в автоматичному режимі, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Аналогічним є інший висновок суду про те, що згідно з положеннями ч.З ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна в обов`язковому порядку містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). На це неодноразово вказував Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а. У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044143 від 22.01.2023 року, як і зазначені у наведеній судовій практиці постанови, не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП, адже не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, а тому зазначені вище відеозаписи, які надано суду працівником поліції не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім цього, у матеріалах даної справи наявні три окремі відео файли, які містяться на диску. Щодо самих відеозаписів то хочу зазначити, що не зрозуміло коли вони були зроблені так, як час і дата відсутні.

На відеофайлах WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41.mp4, WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41 (l).mp4 та WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41 (2).mp4 відсутні дані про час та місце відео фіксації що притаманно нагрудним відеокамерам поліцейських.

Діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, ЗУ «Про захист персональних даних», іншими законами України (ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію»). Відтак, передача відео у ЗМІ або розміщення його на відеохостингах (наприклад YouTube) чи будь-яка інша його передача є обробкою персональних даних. Така обробка, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про захист персональних даних», не допускається без згоди особи, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вважає, що долучені до матеріалів справи: відеозаписи формату: WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41.mp4, WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41 (l).mp4 та WhatsApp Video 2023-01-22 at 08.19.41 (2).mp4 назва яких значиться WhatsApp (мессенджер для смартфонів) є приватною зйомкою на яку поширюється дія ЗУ «Про захист персональних даних» і не може бути взята до уваги як доказ фіксування правопорушення, оскільки проведене із порушенням ЗУ «Про захист персональних даних».

Крім цього, зазначене вище грубо суперечить законодавству України, зокрема:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі» такий пристрій, з метою «попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб». При цьому «інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці».

На відомчому рівні регулюють питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» .

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди;- при перевірці документів;- при поверхневій перевірці;- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;- при наданні допомоги особам;- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу III Інструкції). При цьому у вказанцій інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка передбачає застосування поліцейськими відеореєстраторів; портативних відеореєстраторів, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського, інших приладів, але не передбачає застосування мобільних телефонів.

Жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником патрульної поліції іншого відео записуючого пристрою, крім передбаченого Законом, для фіксації факту порушення Правил дорожнього руху, оскільки така зйомка може проводитись лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно.

Крім того, що у матеріалах справи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044143 від 22 січня 2023 року, зазначається, що він складений відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча у чеку драгера та медичному висновку значиться ОСОБА_1 18 червня 1964 року, а матеріали справи які направляються до суду також відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто відносно іншої особи так, як це не його особисті данні.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи та ідентифікації правопорушника.

Повністю заперечує, що керував ВАЗ 2108 у стані алкогольного сп`яніння, а у матеріалах справи відсутні будь-які докази руху автомобіля, яким він керую.

В матеріалах справи відсутній доказ руху автомобіля ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 за кермом якого він сидів.

З огляду на подані до Яворівського районного суду Львівської області матеріали даної адміністративної справи його вина у порушенні вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами не доведена. Тому просить закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, компакт-диски з відеозаписом події, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, серед іншого керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає (у спірному випадку) в керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, доказуванню підлягає: факт керування особою транспортним засобом; наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння; факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Відповідно до визначень, наданих у ст. 5 Закону України «Про дорожній рух та його безпеку», дорожній рух це процес руху по дорогах та інших місцях, де це не заборонено даним Законом, транспортних засобів та учасників дорожнього руху і пов`язаних з ним суспільних відносин; керування транспортним засобом це вплив на органи керування транспортного засобу, що призводить до зміни його положення, напрямку та швидкості руху.

Також відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 22 січня 2023 року, о 23 год 00 хв на автодорозі в м.Яворові Львівської області автомобілем марки «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутній факт фіксації на службову відеокамеру безпосередньо рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , зупинення безпосередньо самим поліцейським цього транспортного засобу під час руху.

Інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

А згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку недоведеність того факту, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в зазначений в протоколах час та в зазначеному місці в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник