ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1960/23 Справа № 199/5419/23 Суддя у 1-й інстанції - СЕНЧИШИН Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 (двох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні.

За обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , яка є фізичною особо-підприємцем, юридична адреса: АДРЕСА_1 , в порушення вимог п. 51.1 ст. 51, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 та абз. «б» пп. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, пп. 2.1 п. 2 Порядку заповнення та подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 грудня 2020 року № 773), п. 6 ст. 128 Господарського кодексу від 16.01.2003 № 436-ІV (зі змінами та доповненнями), несвоєчасно подала податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2023 року при граничному терміні подання 10.05.2023, фактично надано 22.05.2023 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказує, що 25.08.2023 року ОСОБА_1 стало відомо про наявність оскарженої постанови через блокування її пенсійної розрахункової картки державною виконавчою службою.

Вказує, що в судове засідання місцевого суду вона не викликалась, копія постанови їй не надсилалась.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП не дотримався, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Вказує, що оскільки граничним строком подання звітності було 10.05.2023 року, яке є днем вчинення правопорушення, а правопорушення, що їй інкриміноване, не є триваючим, а тому відповідно до приписів ст. 38 КУпАП граничним строком притягнення її до адміністративної відповідальності було 09.07.2023 року, що і є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, що не перешкоджає перегляду оскарженої постанови без участі останньої.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку вважаю, що він пропущений з поважної причини, а тому керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, строк необхідно поновити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи на законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, перекваліфікувавши її дії з ч. 2 ст. 163-4 КУпАП, з чим погоджуюсь, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом № 23244/04-36-24-13/ про адміністративне правопорушення від 23.06.2023 року, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП; актом від 09.06.2023 року № 20855/04-36-24-13/ про результати камеральної перевірки ОСОБА_1 з питань своєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, яким встановлено порушення строків подання розрахунків, та відсутністю доказів притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року за те ж порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-4 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, що тягне за собою попередження або накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також на громадян - суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-3 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про закінчення на момент розгляду справи строків накладення стягнення є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до змісту ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що правопорушення було виявлено 09 червня 2023 року, коли був складених акт про результати камеральної перевірки, а оскаржену постанову суддя суду першої інстанції прийняв 11 липня 2023 року, тобто в тримісячний строк з моменту виявлення правопорушення.

Таким чином, всі докази, які вказують на винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді судді Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко