СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8704/23
пр. № 3/759/4164/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., за участю правопорушника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: в матеріалах справи відсутній, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 - за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2023 року до суду надійшов зазначений адміністративний матеріал, згідно якого ОСОБА_1 , будучи раніше, а саме: 25.09.2022 р. притягнутий до адміністративної ідповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП, зокрема, 02.05.2023 р. приблизно о 21:30 год за адресою: АДРЕСА_1 застосував дії психологічного та фізичного характеру, ображав, вдарив в обличчя відносно дружини ОСОБА_2 , чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_1 ,, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

В судововому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, посилаючись на те, що кваліфікацій дій працівників поліції за ч. 2 ст. 173-2 КупАП не є вірною, оскільки, він жодного разу не був приятгнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому надав до суду постанови Київського апеляційного суду, яким скасовані всі постанови Святошинського районного суду м. Києва відносно нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та постанову Святошинського районного суду м.Києва від06.03.2023р. Окрім того, просив справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи до протоколу долучено довідку від 05.05.2023 року, в якій зазначено, що згідно АІС "Армор", ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП згідно протоколу 25.09.2022 року.

Однак, матеріали справи не містять рішення суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, як і не містить вищезазначена довідка наслідки притягнення за рішенням суду, що позбавляє суд переконатись в вірності кваліфікації дій праворушення ОСОБА_1 . Таким чином працівниками поліції не додано до матеріалів дані, які свідчать про те, що останній за ті самі дії, протягом року піддавався адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП.

Вказана довідка спростовується наданою ОСОБА_1 копією постанови Київського апеляційного суду від 11.04.2023 р., яким скасовано постанову Святошинського районного суд м. Києва від 04.11.20222 постановленої за результатами розгляду адміністративного протоколу від 25.09.2022 року.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не доведена, та спростовується наданими особою, яка притягається до відповідальності доказами.

Сукупний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП обов`язковому доведенню підлягає те, що особу, щодо якою порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що, в свою чергу, вказує на те, що одним з обов`язкових доказів, який повинен бути долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення даної категорії є постанова суду, яка набрала законної сили, про притягнення протягом року особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до Рішення КонституційногоСуду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки, складені уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення не відображають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КупАП, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції, тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Д.Бабич