ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6721/23

провадження № 3/0285/4688/23

31 жовтня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 ,

який проживає по місцю розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 ,

солдата, стрільця-помічнка гранатометника військової частини НОМЕР_1

ВСТАНОВИЛА:

Похил, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 29.10.2023 близько 18:30 год, в умовах особливого періоду, на території військової частини, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє й по даний час.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, зокрема:

даними протоколу про військове адміністративне правопорушення Т0930 №596 від 30.10.2023, що складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП;

актом про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №40, згідно якого ОСОБА_2 , в присутності 2 свідків, відмовився від проходження медичного огляду;

поясненнями військовослужбовців тієї ж військової частини де проходить службу ОСОБА_2 , які підтвердили факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 , відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно проходить службу у в/ч НОМЕР_1

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Виконання Похилом обов`язків військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду (воєнного стану), є найбільш тяжким правопорушенням, яке обумовлене ступенем суспільної небезпеки громадян.

Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Силам безпеки й оборони України, приходжу до висновку про наявність в діях Похила складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосовую до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 38, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі)грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин