Номер провадження: 33/813/1158/23
Номер справи місцевого суду: 511/789/23
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., прокурора Щербіни Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Чернеги В.М. на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює на посаді директора в Комунальному закладі «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двухсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. Крім того на користь держави стягнутий судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального закладу «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів , а саме підписав наказ №53 від 20.01.2022 року, згідно якого сплачено премію в розмірі посадового окладу працівнику КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_2 , яка є його дружиною, тобто близькою особою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального закладу «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів , а саме підписав наказ №45 від 21.11.2022 року, згідно якого сплачено премію в розмірі посадового окладу працівнику КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_2 , яка є його дружиною, тобто близькою особою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального закладу «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів , а саме підписав наказ №86 від 14.12.2022 року, згідно якого сплачено премію в розмірі посадового окладу працівнику КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_2 , яка є його дружиною, тобто близькою особою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального закладу «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів , а саме підписав наказ №76 від 21.10.2021 року, згідно якого сплачено премію в розмірі посадового окладу працівнику КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_2 , яка є його дружиною, тобто близькою особою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, наказом директора КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради№8 від 25.01.2021 року ОСОБА_1 призначено уповноваженою особою за проведення тендерних закупівель КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального закладу «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів , а саме підписав наказ №47 від 30.06.2021 року, згідно якого сплачено премію в розмірі 50% посадового окладу йому особисто, як уповноваженій особі за проведення тендерних закупівель КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Чернега В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання, в зв`язку з невідповідністю реального часу виявлення правопорушення, що вплинуло на строк притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Захисник зазначив, що у протоколі вказано дату вчинення адміністративного правопорушення 20.12.2020 року, однак, згідно відповіді на адвокатський запит, збір доказів було розпочато 13.12.2022 року, шляхом направлення запитів, відповідь на які була надана 23.12.2022 року, а тому визначення датою виявлення адміністративного правопорушення - дати складання протоколу 21.03.2022 року не узгоджується з принципом правової визначеності.

Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків, чим обмежив сторону захисту в наданні доказів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Алексєєв В.В. в судове засідання апеляційного суду, призначене на 08 вересня 2023 року не з`явились.

Захисник Алексєєв В.В. надіслав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу просив задовольнити.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури Щербіна Н.М. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржену постанову без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиціями ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів -

Відповідно до п.2 примітки до ст.172-7 КУпАП під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватними інтересами особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП слід брати до уваги ту обставину, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП полягає у вчиненні особою дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів та в неповідомленні про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємопов`язаних обставини: наявність конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень за таких умов.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року та примітки до ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто конфліктом інтересів є не вчинення особою якогось порушення взагалі, а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, яка впливає на об`єктивність прийняття рішень під час виконання наданих їй службових повноважень.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Статтею 41 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено: особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Так вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- копією контракту №1/Н з директором Комунального закладу «Роздільнянський Палац культури» Роздільнянською міської ради від 22.01.2021 року;

- копією додаткової угоди №1 до контракту №1/Н з директором Комунального закладу «Роздільнянський Палац культури» Роздільнянською міської ради від 15.07.2022 року;

- копією положення про преміювання працівників Кз «Роздільнянським палац культури» Роздільнянської міської ради, затвердженого Головою районної профспілкової організації працівників культури України 26.01.2021 року;

- копією наказу начальника відділу культури Роздільнянської міської ради Одеської області Кучеренко Н. від 09.12.2021 року №72-ОД "Про преміювання керівників закладів культури Роздільнянської міської ради за IV квартал 2021 року»

- листом голови Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області від 02.02.2023 року №137/1, з якого вбачаться, що на адресу Роздільнянської міської ради та відділу культури Роздільнянської міської ради повідомлення від директора КЗ «Роздільнянський палац культури» ОСОБА_1 , що виникнення конфлікту інтересів, відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції» за період з 01.01.2021 року по день надання відповіді не надходили;

- повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису №2 від 03.02.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 21 травня 2005 року;

- копією наказу директора КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради Ніколаєва Ю. від 30.06.2021 року №47 «Про встановлення виробничої премії за проведення тендерних закупівель», з якого вбачається, що ОСОБА_3 встановив уповноважені особі за проведення тендерних закупівель, тобто себе, виробничу премію у розмірі 50% від посадового окладу та доплати за стаж щомісячно та наказав бухгалтерії КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради зробити відповідні нарахування;

- копією наказу директора КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_1 №53 від 20.12.2022 року «Про преміювання», з якого вбачається, що ОСОБА_2 було виплачено премію в розмірі посадового окладу за рахунок економії фонду заробітної плати за підсумками роботи за грудень 2022 року;

- копією наказу директора КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_1 №45 від 21.11.2022 року «Про преміювання до Дня працівників культури та майстрів народного мистецтва», з якого вбачається, що ОСОБА_2 було виплачено премію в розмірі посадового окладу з нагоди відзначення 9 листопада професійного свята Дня працівника культури та майстрів народного мистецтва;

- копією наказу директора КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_1 №86 від 14.12.2021 року «Про преміювання», з якого вбачається, що ОСОБА_2 було виплачено премію в розмірі посадового окладу за рахунок економії фонду заробітної плати за рік, за підсумками роботи за грудень 2021 року;

- копією наказу директора КЗ «Роздільнянський палац культури» Роздільнянської міської ради ОСОБА_1 №76 від 21.10.2022 року «Про преміювання до Дня працівників культури та майстрів народного мистецтва», з якого вбачається, що в ОСОБА_2 було виплачено премію в розмірі посадового окладу з нагоди відзначення 9 листопада професійного свята Дня працівника культури та майстрів народного мистецтва;

Отже з наданих до справи матеріалів убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є близькими родичами, а саме чоловіком та дружиною.

Окрім того вищенаведеними доказами підтверджено, що виходячи із обсягів функцій ОСОБА_1 як директора комунального закладу, відповідно до Статуту та Контракту, він наділений адміністративно-господарськими функціями (обов`язками) та організаційно-розпорядчими функціями щодо здійснення керівництва трудовим колективом.

Таким чином директор ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», він був ознайомлений з вимогами та обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції» на займаній ним посаді директора комунального підприємства, і тому повинен дотримуватись обмежень у прийняті рішень в умовах реального конфлікту під час підписання наказів на користь своєї дружини, так як підтверджено їх родинний зв`язок, та вказані особи є один одному близькими особами і членами сім`ї відповідно до визначення у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Слід зазначити про те, що суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП виражається як у формі умислу та і у формі необережності.

ОСОБА_1 мав дискреційні повноваження та міг на власний розсуд визначати вид і зміст свого управлінського рішення (як підписувати накази про виплату премії своїй дружині так і не підписувати їх).

Таким чином, доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника Чернеги В.М. щодо незаконності постанови суду першої інстанції є необґрунтованими та, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 та його захисник Алексєєв В.В. не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скористались своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 33, 36 КУпАП в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Чернеги В.М. залишити без задоволення.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко