Справа № 361/8427/23
Провадження № 3/361/3945/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 м. Бровари

суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бровари матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 о 23 годині 35 хвилини, ОСОБА_1 керувала Dodge Jorney державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі МО1 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 27 км, у стані алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат 0,50 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання належним чином сповіщена про час та дату розгляду справи ОСОБА_1 не з`явилась, завчасно подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, свою винуватість у порушенні Правил дорожнього руху не визнає. Просить проводити розгляд за участі її представника адвоката Маляренко С.В.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому, зважаючи на подану заяву, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів, достатніх для вирішення справи та її представника ОСОБА_2 .

Останній, у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі на підставі відсутності події та складу правопорушення, звертав увагу суду на відсутність факту керування автомобілем ОСОБА_1 на відеозапису, долученому до протоколу, а також на неналежної якості чек приладу «Драгер», інформацію з якого неможливо використати як доказ, оскільки з нього не вбачається його заводський номер, він не містить дату останньої повірки, а також відомості про порушника вписані від руки поліцейським, а також невідомо достовірно відносно кого долучений та роздрукований чек з показником 0,50 проміле, оскільки з відео поліцейського вбачається, що останній кілька разів роздруковував та викидував чекі і лише останній був долучений, а також показник з приладу «Драгер» 0,50 проміле був лише вголос оголошений поліцейським та не зафіксований на відео з його бодікамери.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.2.9 Правил дорожнього руху України забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Так, з переглянутого відеозапису слідує, що відеозапис дійсно не містить даних про безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та зупинку працівниками поліції водія транспортного засобу Dodge Jorney державний номерний знак НОМЕР_1 . З відеозапису чітко видно, як працівники поліції під`їхали до автомобіля, який стояв припаркований на дорозі, в салоні автомобіля знаходилась ОСОБА_1 . Зазначене та досліджене з відеозапису дає підстави вважати, що дійсно не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а зафіксовано лише той факт, що на момент приїзду працівників поліції автомобіль Dodge Jorney державний номерний знак НОМЕР_1 не рухався та стояв на дорозі.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, у тексті протоколу взагалі не зазначено на підставі яких ознак поліцейським прийнято рішення про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У той час як у направленні на огляд водія транспортного засобу, їх визначено вже дві виражене тремтіння рук та запах алкоголю з порожнини роту. З відеозаписів з боді-камер поліцейських також не зафіксовані будь-які ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та вголос поліцейськими вони не оговорюються.

Також на відеозапису з боді-камер поліцейських не зафіксований показник приладу «Драгер», та дійсно вбачається виготовлення чеку з декількох спроб.

Дослідивши вищевказані докази, у судді виникають сумніви, щодо того, що ОСОБА_1 взагалі підлягала такому огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

За вищевикладених обставин, доказів, які були зібрані працівниками поліції, відсутності інших переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у суду виникають сумніви щодо доведеності її вини у межах пред`явленого обвинувачення.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб), то, з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вище викладене, беручи відсутність доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, неможливо встановити факт керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини й докази у світлі наведених норм законодавства не дають підстав для висновку про наявність складу проступку за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Писанець