Справа № 204/3128/23
Провадження № 3/204/2064/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу, 03 лютого 2023 року о 20 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, 115, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 ДНЗ НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації мови та рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, зафіксовано за допомогою аудіо-відео фіксації. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, раніше в судовому засіданні вказав, що не визнає свою провину у вказаному адміністративному правопорушенню. Зазначив, що він приїхав до магазину АТБ, тверезим, поставив на стоянку автомобіль, після чого він в магазині купив алкогольні напої, які він почав пити після виходу з магазину. Після покупки він сів у транспортний засіб, проте не куди не їхав, зазначив, що він завжди залишає на стоянці свій автомобіль на ніч.

Захисник Павелко С.М. в судовому засіданні просив закрити адміністративне провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та подав відповідне клопотання, відповідно до якого вказав наступне. 03 лютого 2023 року о 21 год. 21 хв. інспектором 2 батальйону 4 роти 2 взводу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції Мачоганом С.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №459772 відносно ОСОБА_1 , за керування транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. На підтвердження викладених у протоколі обставин (факт керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння) поліцейський надає рапортом від 03 лютого 2023 року, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03 лютого 2023 року, відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського. Із складеного протоколу вбачається, що адміністративне правопорушення могло мати місце о 20 год. 20 хв., тобто до приїзду поліцейських, у зв`язку із чим на відповідну бодікамеру поліцейського зафіксовано лише розмову поліцейських із водієм, який не тільки не знаходиться за кермом, але і не приводить відповідний транспортний засіб у рух. Тобто таким доказ, як відеозапис з бодікамери № НОМЕР_2 жодним чином не свідчить про те, що особа відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_4 , 03 лютого 2023 року о 20 год. 20 хв. у м. Дніпро, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Впродовж всього відеозапису (01:03:23) ОСОБА_1 надає пояснення поліцейським, що він не керував (не приводив у рух транспортний) засіб, який на момент приїзду поліцейських було припарковано біля продуктового магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, в районі буд. 115. На часовій позначки 20:55:38 відеозапису з бодікамери №471420 зафіксовано показання свідків, які вказують на те, що ОСОБА_1 був затриманий ними після того, як вій вийшовши із магазину з пляшкою пива в одній руці, та продуктами в іншій руці, сів до транспортного засобу ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 на місце водія. Самого факту керування транспортним засобом ані працівниками, ані свідками зафіксовано не було. Проте зі слів свідків вбачається, що вони вважають сам факт перебування особи на місці водія (за кермом) із ознаками алкогольного сп`яніння, вже створює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є помилковим. Показання свідків в частині того, що ОСОБА_1 20 лютого 2023 року в їх присутності самостійно приїхав на транспортному засобі ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 до магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, в районі буд. 115 є недопустимими доказами, адже такі обставини можуть підтверджуватися певними засобами доказування (фото, відео фіксація). Адже якщо брати показання свідків, як доказ відповідних обставин справи, то звинуватити можна будь-яку особу у учиненні будь-якого правопорушення. Та навіть, якщо брати до уваги пояснення свідків за доказ того, ще ОСОБА_1 03 лютого 2023 року близько 20 год. приїхав до на транспортному засобі ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 до магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, в районі буд. 115, це не є достатньою підставою стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, адже він не заперечує ту обставину, що після паркування автомобіля біля магазину, він зайшов до магазину, придбав продукти та пляшку пива, відкрив її і розпочав вживати пиво в транспортному засобі не приводячи його (автомобіль) в рух. В рішенні №404/4467/ 16-а від 20 лютого 2019 року Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом. За відсутності відеофіксації самого факту руху транспортного засобу, твердження працівників поліції про те, що ОСОБА_1 03 лютого 2023 року близько 20 год. 20 хв. керував транспортних засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння не лише припущенням, працівників поліції, які склали відповідний адміністративний матеріал не надавши суду належних, допустимих та достатніх доказів. З вищезазначеного вбачається, що такі докази, як відеозапис з нагрудної камери поліцейського (відео реєстратор №471420) та показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03 лютого 2023 року не можуть братися судом до уваги, адже з їх змісту не можливо встановити фактичні данні про те, чи керував (приводив в рух) ОСОБА_1 03 лютого 2023 року близько о 20 год. 20 хв. транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому такі докази не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». З огляду на вищезазначене, із доказів які на думку поліцейських підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення залишається протокол про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2023 року серія ААД №459772 та рапорт поліцейського (без дати та номеру). Вказує, що суди першої та апеляційної інстанції при розгляд справ про адміністративні правопорушення неодноразово приходили до висновків, що рапорт складений працівником поліції не є належним доказам по справі, оскільки патрульний поліцейський є зацікавленою особою та його пояснення, як свідка, не мають об`єктивного підтвердження. З огляду на те, що зібраними у справі доказами не доведено поза розумний сумнівом факт керування ОСОБА_1 транспортний засобом, 03 лютого 2023 року близько 20 годині 20 хвилини біля буд. 115 по вул. Новошкільна, у м. Дніпрі з ознаками алкогольного сп`яніння, вважає, що з діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є всі підстави для закриття провадження по справі.

Вислухавши захисника, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого наступає відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні було досліджено докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №459772 від 03 лютого 2023 року; відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського; письмові пояснення від 03 лютого 2023 року ОСОБА_3 ; пояснення ОСОБА_2 , який пояснив, в судовому засіданні, що не бачив за кермом ОСОБА_1 , лише бачив, як він купив спиртні напої та вийшов до машини; рапорт інспектора поліції 2 роти 4 взводу УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Маноган С.Ю.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не називає себе винним, вказує, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки до зупинки біля магазину він нічого не вживав, а після покупки алкоголю транспортним засобом не керував.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом, транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), або біля нього, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом.

Як вбачається з відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №459772, поліцейськими не зафіксовано на боді-камеру, що ОСОБА_1 03 лютого 2023 року о 20 год. 20 хв. дійсно керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , тобто відсутні докази на підтвердження цього факту. Крім того, слід зазначити, що у вказаному протоколі зазначено дату та час адміністративного правопорушення 03 лютого 2023 року о 20 год. 20 хв., тоді як відеозапис, який додано до протоколу, починається пізніше з 20 год. 54 хв., а саме з того що поліцейські приїхали на місце адміністративного правопорушення та виходять зі своєї машини.

Крім того, суд зазначає, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Проте, як вбачається із матеріалів адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , належних та допустимих доказів не має.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За суттю ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова водія від проходження медичного огляду без підтвердження тієї обставини, що попередньо водій керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративного правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 130, 247, 251, 277, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова