ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3536/23 Головуючий в 1 інст. Соболєва І.П.
Провадження №33/807/509/23 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Зінченка М.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Зінченка М.В. на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2023року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 34 000 ( тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України, солдат, який перебуває на посаді - розвідник-сапер 1-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення, 03 березня 2023 року був виявлений на території військової частини близько 21.10 год. з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів уповноваженими особами військової частини не погодився. В подальшому його було направлено до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де проведено його огляд за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком №1584 від 03 березня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Зінченко М.В. просить скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вказана постанова є незаконною, та такаю, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнає.

03 березня 2023 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗМР, тому, в зазначений час він не був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Зі слів ОСОБА_1 , з боку керівництва військової частини до нього є упереджене ставлення, вже вдруге щодо нього складаються протоколи про адміністративні правопорушення. Дії свого керівництва він розцінює як мобінг (тобто психологічне насильство над підлеглими).

Вказує, що 03 березня 2023 року він фактично знаходився на час начебто виявлення у нього ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння, на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (, адреса: 69600, м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, буд.10), що підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3438.

Питання, щодо вживання алкогольних напоїв відносно нього виникло у медичної сестри, яка здійснювала вечірній обхід хворих у лікарні близько 19.00 год., у зв`язку з наявним запахом алкоголю у палаті, в якій він перебував. Внаслідок чого був викликаний черговий за наглядом з дотримання правопорядку, який в свою чергу направив відповідне сповіщення до певної військової частини та викликав на місце службу правопорядку.

Вказує на те, що ОСОБА_1 було примусово доставлено до певної військової частини, а вже після цього, до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не перебував на території військової частини, а перебував на лікуванні у КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, а відповідальність настає саме за перебування у військовій частині.

Окрім того, зазначає, що ОСОБА_1 не був в однострої і не виконував жодних обов`язків, він просто відпочивав - спав після проведених медичних процедур у лікарняній палаті на території КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Також, в протоколі зазначено, що він, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту), перебував на території певної військової частини, однак відповідальність настає не за ознаки алкогольного сп`яніння, які до того ж нічим та ніким не засвідчені, а саме за перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, процедура проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням положень ст.266-1 КУпАП, а тому результати такого огляду вважаються недійсними.

При складанні та направленні до суду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був порушений встановлений строк складання протоколу (протягом 24 годин), права та обов`язки не були роз`яснені особі, яка притягається до відповідальності.

Заслухавши доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Зінченка М.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не проаналізував належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ №077723 від 13 квітня 2023 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини Національної гвардії України, солдат, який перебуває на посаді - розвідник-сапер 1-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення, 03 березня 2023 року був виявлений на території військової частини № НОМЕР_2 близько 21.10 год. з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів уповноваженими особами військової частини № НОМЕР_2 не погодився. В подальшому його було направлено до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР де проведено його огляд за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння

До протоколу додано:

- наказ командира військової частини Національної Гвардії України від 08 березня 2023 року №343 Про визначення осіб, уповноважених на складання протоколу про військові адміністративні правопорушення;

- довідка начальника відділення кадрів підполковника ОСОБА_2 від 18 квітня 2023 року №2295;

- наказ командира військової частини Національної Гвардії України від 23 лютого 2023 року №302 Про визначення уповноважених осіб на проведення медичного огляду військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- акт про незгоду військовослужбовця певної військової частини на проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами цієї військової частини з використанням спеціальних технічних засобів;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- пам`ятка про права та обов`язки;

- довідка начальника відділення кадрів підполковника ОСОБА_2 від 18 квітня 2023 року №2294;

- копія військового квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 .

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції вважає їх недостатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, в т.ч. недоведеним є факт того, що у вказаний в протоколі день та час ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Зінченко М.В. пояснили, що 03 березня 2023 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3438. Питання щодо вживання алкогольних напоїв стосовно нього виникло у медичної сестри, яка здійснювала вечірній обхід хворих у лікарні близько 19.00 год., у зв`язку з наявним запахом алкоголю у палаті, в якій він перебував. Внаслідок чого був викликаний черговий за наглядом з дотримання правопорядку, який в свою чергу направив відповідне сповіщення до військової частини та викликав на місце службу правопорядку. Його було примусово доставлено до військової частини, а вже після цього - до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. В зазначений час він не був суб`єктом адміністративного правопорушення за даною статтею, алкогольних чи наркотичних речовин не вживав. Жодна посадова особа в присутності 2-х свідків перед тим, як направити його на освідування до медичного закладу, не пропонувала останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Вказує, що протокол не містить ознак даного адміністративного правопорушення. Він не був в однострої і не виконував жодних обов`язків, він просто відпочивав - спав після проведених медичних процедур у лікарняній палаті на території КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради. Крім того, вважає, що процедура проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням положень ст.266-1 КУпАП, а тому результати такого огляду вважаються недійсними. Акт про незгоду військовослужбовця на проведення огляду на стан алкогольного, сп`яніння, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів складався у відсутності свідків. Протокол відносно нього складений лише 13 квітня 2023, тому є недопустимим доказом.

В ході апеляційного розгляду справи захисник-адвокат Зінченко М.В. навів доводи, які є аналогічними тим, що містяться в апеляційній скарзі.

За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи було заслухано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він виконує функції міського лікаря-координатора у військовій частині. 3 березня 2023 року ввечері йому зателефонувала військовий координатор КНП «Запорізької обласної клінічної лікарні» ЗМР та повідомила, що ОСОБА_1 , можливо, знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. В той час ОСОБА_1 знаходився в цій лікарні на лікуванні. Окрім того, координатор, повідомила, що поведінка ОСОБА_1 була неадекватною та вона попросила його забрати. Чергова машина виїхала з медичного пункту бригади в лікарню, забрала ОСОБА_1 та привезла його до медичної бригади. На огляді в військовій частині було встановлено у ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння. Він мав характерні ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, порушення координації рухів. В подальшому було прийнято рішення провести тест на виявлення алкоголю. Результат виявився позитивним. ОСОБА_1 був переданий до свого підрозділу. ОСОБА_1 був виписаний з «КНП Обласної клінічної лікарні» за порушення режиму. Зазначає, що навіть коли особа знаходиться на лікуванні, особа є військовослужбовцем та вимоги Статуту на особу військовослужбовця розповсюджується. Перед направленням особи на лікування з цією особою обов`язково проводиться усний інструктаж щодо заборони вживання алкоголю, наркотичних засобів, та роз`яснюються правила поводження у лікарні. Зараз ОСОБА_1 в строю, десь служить.

За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи було заслухано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він є військовослужбовцем певної військової частини, працює на посаді старшого водія санітара. Зазначив, що при ньому проводився огляд ОСОБА_1 . Вказує, що останній відмовився від огляду у військовій частині, потім його повезли до лікарні. Вказує, що він був свідком лише відмови від проходження огляду. Чи привезли ОСОБА_1 в той день з лікарні, свідку ОСОБА_4 невідомо.

При перевірці доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З наявних матеріалів справи до додаткових доказів, досліджених при апеляційному розгляді, убачається, що 03 березня 2023 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у ревматологічному відділенні КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3438 від 03 березня 2023 року, де в нього і були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно з вищевказаною випискою, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР з 28 лютого 2023 року по 03 березня 2023 року.

03 березня 2023 року ОСОБА_1 був виписаний з КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР за порушення режиму перебування в стаціонарі, про що зазначено в медичній карті стаціонарного хворого №3438.

З матеріалів справи убачається, що після виявлення ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння у лікарні останнього з лікарні було доставлено до військової частини, де після проведеного огляду на стан сп`яніння на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ №077723 від 13 квітня 2023 року за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Отже, наявними в справі доказами підтверджується те, що ОСОБА_1 не самостійно з`явився до військової частини, а був доставлений до військової частини з медичного закладу, при цьому останній вже перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, обставини, які відображені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, суперечать іншим дослідженим доказам.

В свою чергу, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиним та достатнім доказом для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, з огляду на те, що на цей час сторона захисту факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 категорично заперечує.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є передчасними.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Зінченка М.В. задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 335/3536/23