Справа № 354/292/23
Провадження № 3/354/359/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, безробітну, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків Судом невідомо,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№190317 від 11.02.2023, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД№190317 від 11.02.2023,11 лютого 2023 року приблизно о 00 год 25 хв в м. Яремче по вул. Свободи, 234 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом NISSAN TIIDA, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER - 6810, який показав позитивний результат 0.73% проміле. Тим самим ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9а ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адмінвідповідальності адвокат Бринцева С.С. заперечила щодо притягнення її довірительки ОСОБА_1 до відповідальності, просила закрити провадження у справі, оскільки її підзахисна не керувала транспортним засобом. Зазначила, що невід`ємною частиною протоколу та одним з основних доказів є наявність відеофіксації, яка всупереч вимогам Закону відсутня в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Зі змісту протоколу про адмінправопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторона захисту заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, оскільки диск про подію, який долучений уповноваженими органами до матеріалів справи, не містить жодного запису, а відтак не доведено, що остання взагалі керувала транспортним засобом.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Вказаний відеозапис є доказом у справі про адміністративні правопорушенні у сфері керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У випадках, коли особа заперечує свою вину, відеозапис події відіграє ключову роль.

З рапорту Інспектора СРПП№ 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП Івано-Франківській області Т. Івасів вбачається, що подія фіксувалася на нагрудну бодікамеру.

Однак, до матеріалів справи долучено диск без запису. І жодних пояснень з боку уповноваженого органу про причини відсутності відеозапису на диску до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а матеріали адміністративної справи не містять відеозапису, на який є посилання у рапорті, про подію адмінправопорушення, то Суд вважає, що, матеріали справи не містять достатініх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адмінправопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що зібрані по справі докази не доводять вину ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», вина останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена.

З огляду на те, що у Кодексу України про адміністративні правопорушення підстави для закриття справи за недоведеністю вини особи відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк