Справа № 199/6838/23
ПОСТАНОВА

іменем України

12.10.2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №514079 ОСОБА_1 02.08.2023 року о 18-00 годині по вул.Яхненківська в м.Дніпрі керував транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав. Пояснив, що автомобіль ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_2 , дійсно належить йому (придбав за довіреністю), однак посвідчення водія він не має. В травні 2023 року його оштрафували за керування транспортним засобом без посвідчення водія, після чого він за кермо не сідав. 02.08.2023 року в нього вдома гостювала малолітня племінниця, яку ввечері потрібно було відвезти додому. Він попросив свого знайомого ОСОБА_2 , який живе недалеко від нього і має посвідчення водія, на його автомобілі відвезти дитину додому. Коли вони їхали на автомобілі під керувіанням ОСОБА_2 , їх зупинили поліцейські. Вони перевіривли документи ОСОБА_2 , а потім його. Після чого, у поліцейських були претензії до ОСОБА_2 з приводу керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, останній погодився пройти медичний огляд в лікарні. З цього приводу в нього ( ОСОБА_1 ) виник конфлікт з поліцейськими, оскільки вони безпідставно затримували їх. Після чого, за пошуковими базами поліцейські встановили, що раніше на нього накладали штраф за керування автомобілем без посвідчення водія та склали протокол за аналогічне правопрушення, вчинене повторно. В поясненнях до протоколу, він вказав, що віз дитину до матері, що відповідало дійсності, оскільки він її супроводжував, однак через юридичну необізнаність не вказав, що за кермом був не він. Відносно ОСОБА_2 жодних протоколів чи постанов не складалося.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіь - адвокат Білий І.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на відсутність жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі. Так, матеріали справи не містять відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських, який обовязково має здійснюватися відповідно до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026. Також, в протоколі не зазначено жодного свідка. При цьому, факт керування ОСОБА_1 автомобілем спростовується показами свідка ОСОБА_2 , що вказує на непричетність його до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема, частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В судовому засіданні досліджені такі наявні в матеріалах справи письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №514079 від 02.08.2023 року, зміст якого викладений вище;

- рапорт поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП від 02.08.2023 року;

- копія постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №457953 від 21.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП України;

- довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно якої ОСОБА_1 не отримував водійське посвідчення.

При цьому, допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 підтвердив, що саме він був за кермом автомобіля, який зупинили поліцейські 02.08.2023 року о 18-00 годині по вул.Яхненківська в м.Дніпрі. Це був автомобіль ОСОБА_1 , який попросив відвезти додому його племінницю. Під час спілкування ОСОБА_1 мав конфлікт з поліцейськими, тому на нього склали протокол.

Оцінюючи зазначені докази, судом бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення, як і рапорт поліцейського, самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечними доказами на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являють собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Проте, матеріали справи не містять жодного беззаперечного доказу (відсутній відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських, не вказано свідків) на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку поліцейськими, який спростовується його поясненнями в судовому засіданні, а також показаннями свідка ОСОБА_2 , які є логічними та послідовними.

Отже, суд вважає недоведеними в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського, а відповідно і провину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

В Постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Машкіна