П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України ДПП УПП у Київській області полк патрульної поліції УПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 520259 від 26.09.2023, 26.09.2023 о 17 год. 49 хв. в м. Біла Церква вул. Набережна, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5300 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та вказав про наступне. На переконання ОСОБА_1 протокол був складений із суттєвими порушеннями інструкцій, оскільки обставини зазначені у протоколі взагалі не відповідають обставинам події, що відбулися 26.09.2023. Так, ОСОБА_1 рухався на своєму ТЗ, його біля будинку зупинили працівники поліції, не пояснивши йому причину зупинки попросили надати посвідчення водія та документи на автомобіль, на що він їм повідомив, що документи забув вдома і що зараз набере дружину, яка винесе йому дане посвідчення, під час спілкування з працівниками поліції, останні запитали його чи вживав він алкогольні напої, на що він їм відповів, що алкоголю не вживав. В подальшому інспектори поліції йому повідомили, що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 попросив надати відповідні сертифікати на даний прилад, проте сертифікати не було надані. =Дізнавшись, що у працівників поліції в не було відповідних сертифікатів на алкотестер, він погодився пройти огляд у медичному закладі, оскільки алкогольні напої не вживав. Після того, як вони разом з поліцейськими приїхали до лікарні №4 м. Біла Церква, двері якої були зачинені, останні запропонували йому проїхати до лікарні, яка знаходиться в смт. Ставище, на що ОСОБА_1 сказав, що в нього дома знаходиться дитина інвалід і йому потрібно поїхати до дитини, оскільки він був вдома сам, на що працівники поліції склали протокол за відмову у проходженні огляду. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що переніс інсульт, а тому взагалі не вживає алкогольні напої. Зазначив, що обставини, щодо перебування його ( ОСОБА_1 ) в стані алкогольного сп`яніння були встановлені з порушенням порядку, що передбачені Законом, і не дають підстав вважати, що в діях останнього є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху України» визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного вище складу адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа має керувати транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні вищеописані ознаки, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на обумовлений вище стан на місці зупинки чи в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку проходження такого огляду чи у випадку відмови від проходження таке повинно бути належним чином зафіксовано та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальнсть та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законом.

Діючим законодавством передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять у собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суд, у свою чергу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, і лише після цього дійти висновку, чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 520259 від 26.09.2023, зазначено, що 26.09.2023 о 17 год. 49 хв. в м. Біла Церква вул. Набережна, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5300 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений і підписаний уповноваженою на те особою інспектором поліції, без підпису особи відносно якої складео, вище зазначений протокол. У графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «від надання пояснень відмовився».

Однак, як вбачається з долученого відеозапису, вбачається наступне. Так, з відеофайлу вбачається, що працівники поліції, рухаючись на службовому автомобілі, шляхом ввімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору намагаються зупинити автомобіль марки BMW 5300 , який рухався. В відеофайлі час 18:31 19:14 чітко зафіксовано дії працівника поліції який перебував біля медичного закладу №4 м. Біла Церква двері якого були зачинені, працівник поліції перебував у службовому автомобілі, і в двері лікарні весь час стукав ОСОБА_1 ; о 18 :34 двері лікарні не відкрились і працівники поліції пропонують ОСОБА_1 проїхати до лікарні Ставища на що останній відмовився зазначивши, що не може проїхати до лікарні, оскільки перебуває біля медичного закладу та зазначив, що на них з дружиною чекаю дитина інвалід, яка сама залишилась вдома. Через деякий час працівник поліції складає протокол за відмову у проходженні медичного огляду.

Правопорушник ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, вказуючи, що від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся, даючи оцінку чому, з врахуванням наданих на підтвердження його винуватості доказів, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 7 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок), в редакції, яка діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 6 Порядку, в редакції, яка діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку, в редакції, яка діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/2785, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, нормами законодавства передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський зобов`язаний запропонувати провести на місці зупинки огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (ч. 2 ст. 266 КУпАП), а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами поліцейський повинен направити водія в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння за встановленою законом формою направлення (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується відеозаписами з нагрудної камери, працівник поліції приїхавши з правопорушником ОСОБА_1 до лікарні №4 в м. Біла Церква двері якої були зачинені запропонував проїхати до смт.Стаивща, на що ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що вже перебуває біля медичного закладу та на нього чекає вдома дитина інвалід, яка залишилась сама, тому наполягав на проходження огляду в медичному закладі КНП Білоцерківська МЛ №4, на що працівниками поліції було розцінено це як відмову від проходження огляду та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.5 ПДР України. Крім того, в направленні, яке міститься в матеріалах адміністративної справи в зазначено медичний заклад до КНП Ставищаньска лікарня №1, а доставлений останній був до КНП Білоцерківська МЛ №4. Також, в акті на огляд сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.09.2023 у графі «Результат огляду» вказано відмовився, що не дає можливість дійти остаточного висновку, що водій відмовився від проходження огляду, оскільи був доставлений до КНП Білоцерківська МЛ №4, проте останній медичний заклад був зачинений.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 також надано рапорт працівника поліції від 26.09.2023 , який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій та не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП.

З даного приводу суд звертає увагу на норми Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Тому наявність факту відмови ОСОБА_1 від проходження у лікувальному закладі є сумнівним.

Крім того, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейським на місці зупинки було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння : а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Однак, під час перегляду відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, відповідав на запитання поліцейського, висловлював свої заперечення і його поведінка відповідала дійсності.

Таким чином, під час розгляду справи не здобуто жодного належного доказу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що йому вмінено в провину, хоча долучення належних та беззаперечних доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не була доведена належними доказами поза розумним сумнівом, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,.

На підставі викладеного, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО