Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/130/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2023 року
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
До Ружинського районного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу серії ААБ № 029994 від 14.01.2023 року вбачається, що 14 січня 2023 р. о 20 год. 36 хв., в смт. Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул. О.Бурди, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що зі складеним протоколом не згоден. Відбулася неправомірна зупинка транспортного засобу . Від проходження він не відмовився у медичному закладі. Працівники поліції не складали акт , направлення до медичного закладу. Просить закрити провадження у справі . Так як була пізня година вони не могли бачити такі порушення. Працівники поліції склали на нього ще 5 протоколів. Він не відмовлявся їхати на освідчення.
Того дня він їхав з села Гопчиця Вінницької області до с. Гатне Київської області 14.01.2023року, біля 21 години вечора. Був зупинений при в`їзді в смт. Ружин зі сторони Вінницької області . Коли зупинили то сказали , що погано світиться задній фонар. Він продув в прилад Драгер та його запитали чи він йому довіряю, він відповів, що ні і хоче пройти медичне освідування. Інший поліцейський спитав чи є страховка, він відповів, що не пам`ятає, Поліцейські перевірили і виявилось , що страховки не було. Він продув в Драгер показало 0, 87 проміле, але його не завезли у медичний заклад. Працівниками поліції не пропонували йому їхати в медичний заклад. Також йому не роз`яснювали порядок застосування приладу Драгера. Протокол писався при ньому. Він тільки розписався про отримання тимчасового талону. Дружина пересіла за кермо і вони поїхали . В його присутності писався протокол на страховку та ще кілька протоколів було за крісло для дитини і відсутність вогнегасника.
Захисник Незнамова Т.О. , яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечила та просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вважає, що посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке вказане в протоколі про адміністративне правопорушення.
В своїх письмовому клопотаннях зазначила, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, навпаки ж, особа, яка притягається до адміністративне відповідальності вказувала на протилежне.
Дана обставина підтверджується записом із бодікамери (час: 21:14:15 -21:17:00): ОСОБА_1 : «Шановний, я не відмовляюся (їхати до медичного закладу)» Поліцейський: показує жест тихо, оскільки телефонував до своїх колег.
ОСОБА_1 повторив, що : «Я не відмовляюся від медичного закладу».
Проте, працівники поліції проігнорували слова ОСОБА_1 і далі продовжу телефонувати колегам із запитаннями щодо правильності оформлення фабули.
Відтак, покликання у протоколі на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку не відповідає дійсним обставинам справи.
Наведені обставини не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_2 погоджувався з результатом огляду на місці та не бажав пройти огляд в медичне закладі.
Вважає, що працівниками патрульної поліції не виконано вимоги ч.5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки порядок застосування спеціального технічного засобу роз`яснений не був.
Даний факт підтверджується відеозаписом із бодікамери (час: 20:36:00 - 20:36:40).
Чек відразу роздрукований не був, що теж підтверджується відеозаписом, оскільки один із працівників патрульної поліції сказав: «Старенький, потом розпічатаєш».
Також, час роздрукованого чеку не відповідає часу проведення тесту.
Працівники патрульної поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його право на огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, що суперечить п. б Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та р. ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Всупереч вимогам п. 6 розділу І Порядку та п. 7, 9 розділу І Інструкції, ОСОБА_1 для проходження огляду стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейським направлено не було.
Таким чином, вважає, що працівниками поліції було порушено порядок виявлення у водія транспортного засобу ознак сп`яніння, а відповідно винуватість ОСОБА_3 за ст.130 КУпАП належними доказами не підтверджена.
А також, в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не зазначено жодних дій, вчинених вказаним водієм, щодо ухилення від огляду в закладі охорони здоров я.
На відео, яке долучено до матеріалів справи, відсутній запис відносно складення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що унеможливлює встановлення факту складання такого документу на місці зупинки та повідомлення про нього ОСОБА_1 .
Як вбачається з відеозапису, долученого до протоколу про адмінправопорушення направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я поліцейськими навіть не виписувалося.
Зазначене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на сп`яніння.
Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про законність перебування та виконання своїх посадових обов`язків працівниками поліції Бердичівського РВП на території смт. Ружин.
Кім того, відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, задоволено
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №107144 від14.01.2023р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.
Відтак вищевказане рішенням встановлено факт неправомірної зупинки, а також зазначено, що факт порушення позивачем вимог ПДР належним чином не доведений працівниками поліції.
Отже вважає, що встановлення таких фактів тягне за собою неправомірність складення і протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029994.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029994 від 14.01.2023 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; тестуванням на алкоголь від 14.01.2023 р.; оптичний диск з відео файлами.
Вказані докази суддя не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
На вимогу поліцейського відповідно до п. 2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
При цьому статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Однак, будь-яких даних, які б свідчили про необхідність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , із зазначених вище підстав в матеріалах справи немає.
Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 виносилась постанова серії БАД №107144 від14.01.2023р про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, задоволено, вищенаведену постанову скасовано, справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП закрито. Рішення набрало законної сили 24.07.2023.

З урахуванням цього, суддя вважає, що наданий працівниками поліції доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених - ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №107144 від14.01.2023р не підтверджує факту вчинення останнім зазначених правопорушень, така скасована, відтак, у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Жодних інших підстав для зупинки транспортного засобу, працівники поліції ОСОБА_1 не повідомляли.

Інших доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, матеріали справи не містять.

Положенням ч.2 ст.251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б могли слугувати саме причиною зупинки автомобіля відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яким керував останній.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у справі відсутні допустимі докази винуватість ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись, ст.ст. ч.1 ст.130, 247, 251, 256, 283, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19.09.2023 року.

Суддя О. В. Митюк.