Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2148/23
Провадження № 3/553/1678/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.10.2023м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення раніше до адміністративної відповідальності притягувався:

-12.03.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн.;09.08.2023 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, направлено до суду,

за ч. 5 ст.126, ч.1 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до адміністративного матеріалу, який надійшов до суду 18.08.2023 року вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 505166 від 11.08.2023 року, вбачається, що 11.08.2023 року о 00 год. 42 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Полтава по вул. О.Бідного,1 будучи особою не маючою права керування транспортним засобом, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, а саме 12.03.2023 року, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №505167 від 11.08.2023 року, вбачається, 11.08.2023 року о 00 год. 42 хв. у м. Полтава по вул. О.Бідного,1, притягуємий ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився на місці у присутності свідків, за допомогою приладу «Drager», Alcotest 7510, прилад ARLМ 0340, результат якого склав 1,44 %.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання притягуємий ОСОБА_1 не з явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, розцінює причину його неявки як неповажну. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість розгляду за відсутності особи на підставі наявних у справі даних та доказів.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", зазначив, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Так, судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, та матеріалами справи, що вказують про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами, які є логічно узгодженими між собою та без суперечностей.

Судом встановлено, що 11.08.2023 року о 00 год. 42 хв. у м. Полтава по вул. О.Бідного, 1 притягуємий ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 , д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Так, згідно із ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

Згідно із вказаною Інструкцією, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 було проведено поліцейським у зв`язку із виявленням у водія наступних ознак: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, що узгоджується із вимогами Інструкції № 1452/735від 09.11.2015.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 11.08.2023 року DragerAlkotestAlcotest 7510 прилад ARLМ 0340, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,44 %, що значно перевищує допустимий показник.

Вказані вище письмові докази узгоджуються з дослідженим в ході розгляду справи записом відеофіксації порушення, згідно з яким ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічногозасобу, з результатом якого погодився та не наполягав на проведенні освідування в умовах медичного закладу.

При цьому на наявних відеофайлах зафіксовані обставини зупинення транспортного засобу, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спілкування з патрульними поліцейськими, проведення огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 було повідомлено виявлені у нього ознаки сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснено процедуру тощо.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та у своїй сукупності об`єктивно дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Як встановлено в ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення ОСОБА_1 по даній справі з урахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536 грн.80 коп..

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 5 ст. 126 , ч.1 ст. 130 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

-за ч.5 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавлення права керування транспортним засобом на 5 років, без оплатного вилученням транспортного засобу;

- за ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцятьтисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначити остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 40 8000 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на 5 років, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко