справа № 362/373/23 головуючий у суді І інстанції Дорошенко В.М.
провадження № 33/824/3329/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Реви Інни Олександрівни, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Ревою Інною Олександрівною,на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 1 ст.130, ст. 124, ст. 122-5 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року об`єднано в одне провадження справи за № 362/373/23 (провадження № 3/362/326/23), № 362/374/23 (провадження № 3/362/327/23), № 362/376/23 (провадження № 3/362/328/23) відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-5 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі № 362/373/23. ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130, ст. 124. ст. 122-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 122-5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Реву Інну Олександрівну,подав апеляційну скаргу, у якій просивскасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що керування транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , однак він надав представникам поліції під тиском останніх інші пояснення. Вказує, що ОСОБА_2 готовий надати дійсні пояснення щодо обставин даної справи, якими спростовується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Звертає увагу суду на те, що згідно з наданими поясненнями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 122220 ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні рішення. При цьому апелянт посилається на висновки судів апеляційної інстанції, викладені, зокрема, у справах № 753/25472/21, №756/9345/21, 754/12516/21.

Окрім того, апелянт вказує, що працівниками поліції не було оголошено та роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки. Наголошує, що працівниками поліції не було запропоновано проходження огляду в закладі охорони здоров`я шляхом вручення направлення та супроводження до вказаного закладу. Поряд з цим, вказує, що огляд на стан сп`яніння здійснювався через три години після ДТП. При цьому вважає, що поліцейські не проводили попередній огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, тому невідомо, яким чином вказані в акті ознаки взагалі були виявлені.

Щодо наявних у матеріалах справи доказів апелянт зазначає, що в матеріалах справи міститься нарізка відеофайлів, запис яких здійснено на невідомого походження технічний пристрій. Такі відеозаписи були виконані не на боді-камеру поліцейського, протокол про адміністративне правопорушення не відображає відомостей про те, на який технічний пристрій були здійснені дані фрагменти відеозапису, а графа протоколу «До протоколу додається» взагалі не містить посилання на вказані відеозаписи. Також вважав, що неналежним доказом є і пояснення ОСОБА_2 , оскільки заповнені останнім не власноручно. Зазначає, що суд першої інстанції не допитував жодного учасника ДТП та жодного свідка подій, що призвело до хибних висновків та незаконного в цілому рішення. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення апелянт наголошував, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Такий протокол по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Поряд з цим апелянт наголошував, що оскільки він був пасажиром транспортного засобу, він не може бути суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Окремо звертає увагу на те, що уривки відеозапису не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що схема місця ДТП, яка міститься в матеріалах справи, підписана поліцейським та іншим учасником ДТП, підпис ОСОБА_1 (як водія, яким він не являвся) у порушення вимог Інструкції 1376 на схемі відсутня. Щодо дозволу на встановлення проблискових маячків синього кольору зазначає, що 28 грудня 2022 року такий дозвіл поліцейськими не перевірявся, а протокол по такому епізоду, на думку апелянта, був складений не на місці події, адже не підписаний, не містить інформації про долучені докази, свідків, які можуть підтвердити дані обставини та ін. Окрім того, звертав увагу, що автомобіль належить військовій частині, а не ОСОБА_1 чи іншій особі з особового складу частини, відтак обов`язок оформлення відповідного дозволу покладено на командира такої частини. При цьому вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства, протокол серії ААБ № 151255 від 28 грудня 2022 року містить недопустимі виправлення в частині часу складення протоколу.

Також у апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року, обґрунтовуючи тим, що починаючи з 09 березня 2023 року по 22 березня 2023 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні. 13 березня 2023 року, перебуваючи в госпіталі на реабілітації та отримавши інформацію про розгляд справи відносно нього, ОСОБА_1 повідомив суд про неможливість явки в судове засідання, вказавши вірну адресу проживання. 14 березня 2023 року суд направив чергову повістку про виклик ОСОБА_1 за невірною адресою та на сторонній номер телефону. З 23 березня 2023 року ОСОБА_1 відбув у службове відрядження, де перебував до 04 квітня 2023 року. У зв`язку з службовим відрядженням та виконанням бойового завдання ОСОБА_1 лише 31 травня 2023 року був ознайомлений з оскаржуваною постановою суду у військовій частині НОМЕР_1 . Того ж дня ОСОБА_1 звернувся за наданням йому професійної правничої допомоги та уклав відповідний договір. Відтак вважає, що саме з 31 травня 2023 року для ОСОБА_1 розпочався перебіг строку для апеляційного оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року.

У судовому засіданні представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити на наведених у ній доводах.

Оцінивши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу, оскільки є обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасника справи, свідка ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі встановив, що 28.12.2022 о 20:00 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_2 , у порушення правил п. п. 12.1, 12.3, ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникнення перешкоди не вжив всіх заходів для безпечного об`їзду, в результаті чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем KiaRio, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками для власників.

Крім того, 28.12.2022 о 20:00 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_2 , у порушення п 31.3г ПДР України, без дозволу відповідного органу Національної поліції України на попереджувальні звукові і світлові сигнальні пристрої та встановив проблискові маячки синього кольору та сирену.

Крім того 28.12.2022 о 20:00 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатору «Drager 6810» результат якого становить 1,04 ‰. Тест № 999.

Щодо протоколу серія ААД № 102220 від 28.12.2022 за ст. 124 КУпАП

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У наданих суду матеріалах справи вказано, що ОСОБА_1 порушив ПДР України, а саме:

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, судом досліджено:

- схему місця ДТП, яка складалася 28.12.2022;

- письмові пояснення водія ОСОБА_4 від 28.12.2022, за якими він рухався по вул. Декабристів в м.Василькові Обухівського району Київської області, в напрямку центру міста, де на зустріч на його смугу руху на великій швидкості виїхав автомобіль VolkswagenAmarok, д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснив зіткнення з його автомобілем. Водій VolkswagenAmarok був п`яним, документи не надавав, вік 40-50 років, поводив себе неадекватно;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 28.12.2022. за якими він був пасажиром автомобіля VolkswagenAmarok, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував старший офіцер ОСОБА_5 , та рухались в напрямку виїзду з міста Василькова по вул. Декабристів, де не побачили острівок безпеки та виїхали на зустрічну смугу, де і відбулось зіткнення з автомобілем KiaRio. При цьому підтверджує факт вживання водієм ОСОБА_5 алкогольних напоїв;

- долучений до матеріалів справи відеозапис № VID-20230104_144240_697події правопорушення, що відображена на електронному диску, зі змісту якого вбачається факт руху транспортного засобу з виїздом на смугу зустрічного руху, де відбувається ДТП.

Указаними доказами підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Пояснення допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 апеляційний суд оцінює критично, як такі, що не можуть бути належним доказом для спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, останній жодним чином не спростував пояснення надані ним як пасажиром автомобіля ОСОБА_6 під час ДТП, які є зовсім протилежними, не довів факту вчинення будь-якого тиску щодо нього працівниками поліції під час відібрання таких пояснень, не заперечував факту можливості надати працівникам поліції і інші пояснення. Крім того свідок пояснив, що ОСОБА_1 є старшим офіцером, що на думку суду свідчить про те, що фактично свідок перебуває у службовому підпорядкуванні ОСОБА_1 , що є підставою вважати про необ`єктивність таких пояснень свідка.

Поряд з цим такі пояснення ОСОБА_2 додатково спростовуються письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 , який зазначав, що водієм транспортного засобу був чоловік 45-50 років, лисий, що чітко відповідає віку та зовнішності ОСОБА_1 .

Натомість з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 та з наданих ним пояснень безпосередньо у судовому засіданні апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має вік 24 роки, й, окрім того, зовнішній вигляд свідка є відмінним тому, що описаний учасником ДТП - ОСОБА_3 у письмових поясненнях про водія транспортного засобу.

Таким чином, апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Щодо протоколу серія ААБ № 151255 від 28.12.2022 за ст. 122-5 КУпАП.

Статтею 122-5 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.5 ПДР України вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 31.3г Правил дорожнього руху України заборонено експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не спростовано факт керування ним транспортним засобом, саме на ОСОБА_1 , як на водія, який експлуатував транспортний засіб, поширюються положення щодо заборони щодо експлуатації такого транспортного засобу згідно із законодавством у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Довід апелянта про те, що протокол серія ААБ № 151255 від 28.12.2022 за ст. 122-5 КУпАП містить недопустимі виправлення в частині часу складання протоколу апеляційний суд відхиляє як такий, що не спростовується змістом дослідженого апеляційний судом протоколу серія ААБ № 151255 від 28.12.2022 за ст. 122-5 КУпАП, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що факт використання транспортним засобом спеціальних світлових засобів під час руху у вказаному у протоколі місці та часі підтверджується даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні, зокрема з відеофайлу № VID-20230104_143942_824.

Щодо протоколу серія ААБ № 151254 від 28.12.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У апеляційній скарзі апелянт вказує, що працівниками поліції не було оголошено та роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Щодо вказаного доводу апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Окрім того, поведінка апелянта на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заявляв клопотання про надання йому правової допомоги чи необхідність отримання юридичних послуг.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про дотримання права на захист ОСОБА_1 та усвідомлення ним суті інкримінованого йому діяння. Таким чином довід апелянта про нероз`яснення йому прав та обов`язків не спростовує факт вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначав, що поліцейські не проводили попередній огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, тому невідомо, яким чином вказані в акті ознаки взагалі були виявлені.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858) (далі-Інструкція)визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З відеозапису, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв: «За пацанів випив трошки» та не заперечував свого перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи, що поліцейськими було встановлено підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводу апелянта про неналежність відеозапису, долученого до матеріалів справи апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд ОСОБА_1 проведений у присутності двох свідків, що відповідає процедурі проведення такого огляду, передбаченого положеннями ст. 266 КУпАП.

Крім того, положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що не тільки відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення. Тому обставини, викладені на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, апеляційний суд вважає належним та допустимим доказом, який поряд з іншими доказами лише додатково підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124, ст. 122-5 КУпАП. Окрім того, апелянт не був позбавлений можливості проводити свій відеозапис, як альтернативу наданому, а отже, встановлені судом обставини апелянтом належними та допустимими доказами не спростовані.

Апеляційний суд відхиляє й довід апелянта про те, що суд першої інстанції не допитував жодного учасника ДТП та жодного свідка подій, оскільки письмові пояснення таких учасників містяться у матеріалах справи, а клопотання про їх допит матеріали справи не містять.

Щодо доводу апелянта про відсутність направлення останнього до закладу охорони здоров`я, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Натомість з відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом огляду, проведеного поліцейським. Відтак, у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124, ст. 122-5 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушень на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, на думку апеляційного суду, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане представником - адвокатом Ревою Інною Олександрівною, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2023 року, якою об`єднано в одне провадження справи за № 362/373/23 (провадження № 3/362/326/23), № 362/374/23 (провадження № 3/362/327/23), № 362/376/23 (провадження № 3/362/328/23) відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-5 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі № 362/373/23, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130, ст. 124. ст. 122-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:- за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; - за ст. 122-5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв. - за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Ревою Інною Олександрівною, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В.Березовенко