ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Рядча Т.І., розглянувши матеріали, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 22.03.2023 року о 17:50 год. у м.Одеса, вул.Крайня 1, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Хюндай Елантра, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився. Від керування ТЗ відсоторонений.

Адвокат Назаров О.М. в судовому засіданні вказав, що на долученому до матеріалів справи відеозапису жодних доказів руху транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 не зафіксовано, а транспортний засіб перебував у нерухому стані. На відеозапису зафіксовано лише процес огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тому, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме відсутні об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього, адвокат вказав, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але поліцейський почав переконувати його в іншому, залякувати наслідками, що призвило до відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Відео, що долучено до адміністративного протоколу в якості доказу , не підтверджує викладених в ньому обставин. Оскільки ОСОБА_1 заперечував наявність у себе ознак наркотичного сп`яніння, доказів наявності ознак наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять. Крім цього, адвокат зазначив, що відозапис не може бути належним доказом, оскільки дані про нього не зафаксовані в протоколі про адміністративне правопорушення. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих адвокату Назарову О.М. він 22.03.2023 року по вул.Крайня,1 перебував біля автомобіля Хюндай-Елантра, який стояв на узбіччі дороги. Автомобіль був в неробочому стані, і тому він телефонував знайомим, аби вони допомогли полагодити його. В цей час до нього під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а коли прилад нічого не показав, запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився. По дорозі до медичного закладу працівники поліції почали переконувати його не їхати до медичного закладу, тому ОСОБА_1 прислухався до рекомендацій працівника поліції та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі..

До матеріалів справи надано: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відеоматеріалами з бодікамер поліцейських; довідку тв.о.ст. інспектора ОД ВАП УПП в Одеській області, згідно якої ОСОБА_1 протягом року притягував до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 20.07.2022 року №521/4504/22

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015року №1452/735«Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п.2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак наркотичного сп`яніння віднесено: наявністю однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).

З викладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком вимогу про проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння саме в умовах медичного закладу.

Що стосується посилання ОСОБА_1 та його адвоката на той факт, що на відео запису не зафіксовано зупинка транспортного засобу, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. суд вважає доцільним зазначити, що на відео зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказав, що «вирішив перегнати авто тут 10 хв.», «їхав з СТО тут пару хвилин» .Крім цього, на питання поліцейського «що курив?» відповів «травку». Отже, на відеозаписі він підтвердив факт керування транспортним засобом.

Заперечення адвоката Назарова О.М. про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано посилання на технічні засоби, якими проводилась відеофіксація, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, законодавством не передбачено зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення чи інших процесуальних документах по справі приладу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, та його характеристик.

Інші доводи сторони захисту, суд оцінює критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що огляд проведено з дотриманням вимог, визначених ст. 266 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів його результати не вбачається.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого останнім правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованих ОСОБА_1 протиправних дій.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2ст.33КУпАП суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті 130 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23,33,40-1,130,250-252,280,283,284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. у дохід держави, з позбавленням права керування всіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10(десяти)днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.І.Рядча