ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 , подану на постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 вересня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 140575 від 11.08.2023 року та постанови районного суду, ОСОБА_1 ставилося у провину те, що він 07.08.2023 р. о 08 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 вчинив словесну суперечку, повторно протягом року, в ході якої ображав свою невістку ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував виселенням, чим вчинив домашнє насильство, яке виражалося у вчиненні діянь психологічного характеру, яке могло або завдало шкоду психічному здоров`ю потерпілої, якого протягом року було піддано адміністративному стягненню, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На вказану постанову потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду від 11.09.2023 р. та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Посилається на те, що постанова суду першої інстанції ухвалена з грубим порушенням норм Закону, та є такою, що підлягає скасуванню.

Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що образа нецензурною лайкою та погроза виселенням не спричинили потерпілій емоційну невпевненість і що такими діями не було завдано шкоди її психологічному здоров`ю.

ЄУНСС 713/2559/23 Головуюча в І інстанції: Пилип`юк І.В.

Номер провадження 33/822/612/23 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія ст.173-2 КУпАП

Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи проігнорував вимоги ст. 251 КУпАП, оскільки взяв до уваги тільки пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а пояснення потерпілої залишив позва увагою.

Звертає увагу, що в матеріалах справи наявні належні докази, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського, заява про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

А тому, на думку апелянта, все вищевказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, посилаючись на те, що постанова суду є законною та обґрунтованою.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином були дотримані.

Статтею 173-2 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ставилося в провину те, що він 07.08.2023 року о 08 год. 30 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчинив словесну суперечку, повторно протягом року, в ході якої ображав свою невістку ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував виселенням, чим вчинив домашнє насильство, яке виразилося в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, яке могло, або завдало шкоду психічному здоров`ю потерпілій.

При цьому, як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення містить лише загальні фрази обвинувачення, а саме «висловлювався нецензурною лайкою», «вчинив домашнє насильство психологічного характеру», що не дає змоги об`єктивно встановити обставини події.

До того ж, у матеріалах справи наявний рапорт ДОП СП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ст. лейтенанта поліції Пікуз К., зі змісту якого вбачається, що було проведено перевірку по зверненню жительки АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 07.08.2023 р. біля 08 год. 30 хв. за місцем проживання, її тесть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив словесну суперечку, в ході якої ображав нецензурною лайкою та погрожував виселенням їй та її дітям. На підставі вказаного відносно ОСОБА_1 було винесено протоколи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та винесено ТЗП. Від дачі будь-яких пояснень та підпису в протоколі та ТЗП останній відмовився (а. с.9).

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 11.08.2023 року слідує, що ОСОБА_2 вказала, що її тесть ОСОБА_1 вчинив словесну суперечку з нею. Матеріальної шкоди не було заподіяно, фізичне насильство не застосовувалося (а. с. 3-4).

З письмових пояснень заявниці ОСОБА_2 , які були підтримані нею в судовому засіданні суду першої інстанції, слідує, що 07.08.2023 року о 08.30 год., після того, як її чоловік пішов на роботу, тесть вчинив словесну суперечку в ході якої ображав її та її дітей нецензурною лайкою, погрожував та виганяв з господарства (а. с. 5).

Разом із цим, апеляційний суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у вищезазначених доказах, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в них не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно потерпілої, а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди її здоров`ю.

При цьому, можлива нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

Також апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та сім`єю його сина, в даному випадку, відсутня та мав місце конфлікт.

Проте, не кожен конфлікт є психологічним насильством у розумінні норм Закону.

Так, конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, у останнього був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт між ОСОБА_1 та його невісткою - ОСОБА_2 з приводу спору щодо права власності на житловий будинок та правомірності проживання потерпілої в ньому.

Апеляційний суд хоче зважити на те, що саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст. 3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 вересня 2023 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький