ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/554/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ; захисника ОСОБА_1 - адвоката Сабатюк Н.П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Сабатюка Н.П. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Як визнав суд, 21 серпня 2023 року о 02.00 год. по вул. Тролейбусна, 15Б в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 №ARLM-0285 (повірка дійсна до 07 червня 2024 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій категорично відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Сабатюк Н.П., вважає дану постанову необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що зафіксоване керування транспортним засобом ОСОБА_1 , є таким, що не відповідає дійсності, оскільки перебування останньої у транспортному засобі не підтверджує факту керування таким.

Також судом при ухваленні оскаржуваного рішення судом не взято до уваги те, що долучене до матеріалів справи відео не є безперервним, а тому не може відображати усю суть адміністративного правопорушення.

Захисник вважає зупинку водія в даному випадку не законною, а відтак всі подальші вимоги працівника поліції, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

На підтвердження даних доводів, апелянт зазначає, що на даний час, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218575 від 21 серпня 2023 року, оскаржується в суді, з мотивів відсутності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначає, що іншим доказом, на який посилається суд першої інстанції, слугує рапорт поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Солонецького Б.В. Від 21 серпня 2023 року, який був долучений до матеріалів справи, проте такий слід вважати недопустимим доказом, оскільки він належить до внутрішніх документів поліції.

Вказує, що в судовому рішенні відсутня оцінка доказів судом, що свідчить про те, що постанову суд прийняв з порушенням норм з порушенням норми матеріального і процесуального права, та без дослідження усіх істотних обставин справи.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих мотивів, що постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 вересня 2023 року стороною захисту отримано лише 21 вересня 2023 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сабатюк Н.П., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин і відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039450 від 21 серпня 2023 року, 21 серпня 2023 року о 02.00 год. по вул. Тролейбусна, 15Б в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 №ARLM-0285 (повірка дійсна до 07 червня 2024 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій категорично відмовилася.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було здійснено реагування на повідомлення про ДТП без травмованих по вул. Тролейбусні, 15Б, м. Тернопіль. На місці події було виявлено транспортний засіб ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка намагалась припаркувати вищевказаний транспортний засіб в дворі будинку, проте факт повідомлення про ДТП не підтвердився.

Дані обставини також стверджується рапортом поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Солонецького Б.В.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАВ №218575 від 21.08.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені обставини, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначено в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовилась і їй було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовилась.

З огляду на дослідженні апеляційним судом відеозапис, доводи апеляційної скарги захисника, що на відеозаписі відсутні докази руху транспортного засобу є голослівними, та спростовуються вищенаведеним.

Твердження захисника про те, що її підзахисна ОСОБА_1 не керувала траспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з НОМЕР_2 , спростовуються переглянутими відеозаписами. Так, як вбачається із відеозапису, що саме ОСОБА_1 була водієм вказано автомобіля, оскільки саме вона знаходилась за кермом транспортного засобу та повідомила працівникам поліції, що вона намагалась перепаркувати даний транспортний засіб.

При цьому, ОСОБА_1 на протязі всього часу будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не повідомляв; не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.

Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Той факт, що порушено безперервність відеозаписів долучених до матеріалів справи, що на думку захисту є недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення, а саме відмова водія транспортного засобу, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоров`я. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого нею правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Сабатюк Н.П. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 21 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Сабатюк Н.П., залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя