Справа № 203/5583/23
Провадження № 3/0203/2989/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2023 року серії ААД № 515779 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №515779, 20.09.2023 року о 23 год. 07 хв. в м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 2, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №469438, 475940, 471431. Від керування відсторонена згідно ст. 266 КУпАП. Чим ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину не визнала та пояснила, що працівники поліції ставляться до неї упереджено, зупинили її безпідставно, причини для зупинки її транспортного засобу взагалі не було. Вона керувала транспортним засобом без порушення правил дорожнього руху. Також зазначила, що працівники поліції зупиняли її безпідставно вже 7 разів, нібито з ознаками сп`яніння. Попередні рази вона проходила медичний огляд на встановлення стану сп`яніння та має висновки лікаря нарколога, в яких зазначено, що ознак сп`яніння у неї не виявлено. 20.09.2023 року вонавідмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в черговий раз була зупинена без причини, та не мала ніяких ознак сп`яніння. Також зазначила, що працівники поліції не змогли зазначити їй причину зупинки, повідомили лише, що у них є якась інформація в якійсь незрозумілій їх базі. Що це за база та які відомості в ній є працівники поліції не пояснили та не надали їй доказів на підтвердження наявності такої інформації. Вона наркотичних засобів ніколи не вживала та ніколи не сідає за кермо на підпитку. Також зазначила, що вона наразі проходить лікування, так як нещодавно їй було зроблено операцію. Минулого разу працівники поліції відвезли її до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та залишили її там, їй довелось чекати до ранку щоб дістатись додому, тому вона не мала бажання знову мерзнути до ранку під час комендантської години, оскільки відвести її додому або до її транспортного засобу після проходження медичного огляду працівники поліції їй відмовили. Просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення в її діях.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України18 грудня 2018 року № 1026, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р.за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). Лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На відеозаписах нагрудних камер поліцейських, записи з яких були досліджені судом, не повністю відображено спілкування водія з працівниками поліції.

З відеозапису не вбачається, яка причина зупинки автомобіля. З відеозапису не зрозуміло, які саме ознаки та якого саме сп`яніння виявлено у ОСОБА_1 . Працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 повідомляюсь останній, що у них мається інформація, що остання керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Однак даних щодо наявності такої інформації суду не надано, рапорти на підтвердження даних обставин в матеріалах справи відсутні. Потім, один з працівників поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у неї виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Однак, згодом, інший працівник поліції на її запитання повідомляє ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук та розширені зіниці очей, які не реагують на світло. ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що її зупиняють вже не вперше та раніше вона вже проходила медичний огляд на встановлення стану сп`яніння. Однак, працівники поліції наполягають на проходженні медичного огляду на встановлення стану саме наркотичного сп`яніння. Повідомляють, що у разі відмови від проходження медичного огляду в медичному закладі відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України.

З відеозапису не зрозуміло який саме стан сп`яніння було виявлено у ОСОБА_1 , так як спочатку працівники поліції повідомляють про наявну інформацію щодо керування у стані наркотичного сп`яніння, потім повідомляють про наявність алкогольного сп`яніння, однак ознаки оголошують наркотичного сп`яніння.

На відеозаписі не зафіксовано чи роз`яснювалася ОСОБА_1 можливість пройти такий огляд самостійно протягом двох годин, як це передбачає Інструкція.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про причину зупинки автомобіля.

Також з поведінки ОСОБА_1 не вбачається наявності якихось ознак перебування у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння. Вона поводить себе адекватно обстановці.

Крім того,заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що її зупинили в нічний час, та у разі проходження медогляду, для якого не було ніяких підстав, вона не мала б можливості дістатись додому через комендантську годину та після операції вимушена була б перебувати в нічний час на вулиці, а працівники поліції відмовили їй у сприянні дістатись додому. Вона б поголилась пройти такий огляд, якщо б після огляду була можливість дістатись додому або до автомобіля в нічний час, щоб не порушувати комендантську годину.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше неодноразово проходила медичний огляд на встановлення стану сп`яніння, висновки підтверджують відсутність будь-якого сп`яніння у останньої.

Як вбачається з висновків КП «ДБКЛПД» ДОР від 08.10.2023 №5077 та від 15.08.2023 №4207, 02.10.2023 та 13.08.2023 ОСОБА_1 проходила медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, яким встановлено, що «ознак сп`яніння не виявлено».

ОСОБА_1 раніше не притягалася до адміністративної відповідальності.

Інших доказів, що підтверджують скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП складено безпідставно.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, матеріали свідчать про відсутність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та відсутність підстав для вимоги про проходження нею медичного огляду.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Л.Л. Шрамко