Справа № 739/1523/23
Провадження № 3-зв/739/2/23
ПОСТАНОВА

про відмову в задоволенні відводу

28 вересня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі судді Чепурка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Кочури Олени Олексіївни про самовідвід від участі в розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Кочура О.А. заявила про самовідвід від участі в розгляді справи №739/1523/23 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Свою заяву мотивує тим, що у 2020 році мало місце ДТП за участі ОСОБА_1 , який був винуватцем пригоди та в результаті ДТП її автомобіль CHEVROLET зазнав механічних пошкоджень і з того часу між нею та ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заяв по суті не подали.

Суддя Кочура О.А. у судове засідання також не з`явилася і пояснень по суті заявленого самовідводу не надала.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається, чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень, які б регулювали питання про відвід чи самовідвід судді від участі в розгляді справи про вчинення адміністративних правопорушень.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Ковенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуга проти України» від 09 листопада 2006 року, рішення у справі «Ветштан проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно статті 7 Кодексу суддівської етики суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки та вживати заходів для поглиблення своїх знань та вдосконалення практичних навичок.

Відповідно до статей 10, 15 Кодексу суддівської етики суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Отже, лише обґрунтовані підозри у недостатній неупередженості можуть бути підставою для заявлення суддів відводу чи для його самовідводу від розгляду справи.

Як встановлено, на розгляді судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Кочури О.О. перебуває справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи заяву про самовідвід від розгляду вказаної справи суддя Кочура О.О. вказує на наявність між нею та ОСОБА_1 неприязних стосунків, зумовлених ніби то вчиненням останнім ДТП у 2020 році, внаслідок якого постраждав її автомобіль.

При цьому до заяви про самовідвід не додано жодного доказу на підтвердження того, що вказана ДТП дійсно мала місце, у самій заяві не міститься жодних конкретних відомостей про обставини такої ДТП, точної дати і часу ДТП, місця, де воно відбулося, інформації про автомобіль як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 з відповідними ідентифікуючими даними, що були учасниками ДТП.

Суд зазначає, що у випадку, якщо сталася ДТП водій автомобіля згідно вимог пункту 2.10 ПДР України, серед іншого, зобов`язаний: повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки)

Згідно пункту 2.11 ПДР України якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» «є» пункту 2.10 цих Правил.

Отже, якби відповідна ДТП дійсно мала місце, водії транспортних засобів, що були її учасниками, зокрема й ОСОБА_2 , суворо дотримуючись вимог законодавства, неодмінно повідомили б про цю ДТП до уповноваженого підрозділу Національної поліції, або ж склали спільне повідомлення про ДТП згідно встановленого зразка.

Жодних відомостей про надходження до уповноваженого підрозділу Національної поліції повідомлення про ДТП за участі транспортних засобів, належних ОСОБА_2 і ОСОБА_1 матеріали справи не містять, так само як не містять вони і відомостей про складення вказаними особами повідомлення про ДТП згідно встановленого зразка, а це у свою чергу свідчить, що ДТП, про яку вказано у заяві про самовідвід, насправді не було.

Суд зазначає, що відповідно до наведених вище положень Кодексу судової етики суддя повинен виконувати свої обов`язки безсторонньо і неупереджено, при цьому неупереджений розгляд справ є його основним обов`язком.

Будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість судді Кочури О.О. під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 , а також про наявність у судді Кочури О.О. перешкод для ухвалення об`єктивного рішення у справі відносно ОСОБА_1 , не встановлено.

У зв`язку з наведеним вище у задоволенні заяви про самовідвід судді Кочури О.О. від розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 9 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 7, 10, 15 Кодексом суддівської етики, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Кочури Олени Олексіївни про самовідвід від участі в розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Чепурко