ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 Справа №607/13030/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502455 від 09 липня 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 09 липня 2023 року о 13 год. 33 хв. в м. Тернопіль по вул. Майдан Волі, 4, керував транспортним засобом «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Alcotest 7510 OIML» ARMF-0286 (повірка дійсна до 01.12.2023 року) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та подавши відповідні письмові заперечення, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування таких вимог зазначив про те, що був тверезий під час керування транспортним засобом та жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, як і підстав поліцейському пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому вказав, що він сам викликав працівників поліції, оскільки із транспортним засобом під його керуванням в м. Тернопіль по вул. Майдан Волі, 4, зіткнувся інший автомобіль. Також зауважив, що підозра у поліцейського щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння виникла лише після виникнення між ними конфліктної ситуації, що, на його думку, породжує певні сумніви в об`єктивності дій працівника поліції. Свою стурбовану поведінку, яка зафіксована на відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції пояснив тим, що внаслідок ДТП його плани на день були зіпсовані, а настрій та самопочуття погіршилися. Крім того, зазначив про те, що працівником поліції не роз`яснювались йому юридичні наслідки відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а вже після складання протоколу він дізнався, що за відмову від проходження від огляду на стан сп`яніння передбачена така ж відповідальність як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Також просив взяти до уваги не роз`яснення поліцейським перед складанням щодо нього протоколу його процесуальних прав, зокрема права на захист. Враховуючи викладене, вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він 09 липня 2023 року близько 13 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Майдан Волі, 4, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , після чого вказаний водій викликав поліцію для оформлення дорожньо-транспортної пригоди. При цьому свідок ствердив, що під час спілкування з іншим учасником ДТП ОСОБА_1 після вказаної події запаху алкоголю з ротової порожнини від нього він не чув. Під час свого допиту вказаний свідок також зазначив, що дійсно після ДТП водій автомобіля, з яким він здійснив зіткнення, почав поводити себе агресивно, однак явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не спостерігалось.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що 09 липня 2023 року близько 13 год. 30 хв. була пасажиром транспортного засобу «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , в момент його зіткнення з транспортним засобом «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час свого допиту вказаний свідок ствердила, що запаху алкоголю від водія ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди вона не чула.

Допитаний в судовому засіданні інспектор взводу №1 роти №4 УПП в Тернопільській області ДПП Созанський І.Т., яким складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , повідомив суду, що 09 липня 2023 року близько 13 год. 35 хв., патрулюючи у складі екіпажу «Юпітер-101» разом із ОСОБА_4 вони отримали на службовий планшет повідомлення про ДТП без потерпілих по вул. Майдан Волі, 4 у м. Тернопіль, після чого прибули за вказаною адресою та виявили дорожньо-транспортну пригоду за участю водія автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та водія транспортного засобу «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Також поліцейський зазначив, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що він відмовився, а також у найближчому медичному закладі, на що він також відмовився, після чого у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитана у судовому засіданні поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Галасіс Л.А. надала покази, які за своїм змістом є аналогічними показанням допитаного судом працівника поліції ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні поліцейський УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_6 показав, що 09 липня 2023 року після ДТП в одного з її учасників, а саме водія транспортного засобу «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому, на його думку, вказаному водію цілком обґрунтовано та законно інспектором поліції ОСОБА_5 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, у зв`язку з чим вказаним працівником поліції було прийнято правомірне рішення про складання відносно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків та працівників поліції, дослідивши відеозапис із нагрудних камер працівників поліції та інші письмові матеріали справи, надавши їм оцінку у відповідності до положень статті 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладено на суд.

Також розглядаючи справу про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом»

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, порушення вимог якого ставиться у провину ОСОБА_1 згідно із складеним щодо нього протоколом, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Так, відповідно до п.2 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п.3 розділу І зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як видно із досліджуваних судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502455 від 09 липня 2023 року та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 липня 2023 року, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України (УПП в Тернопільській області ДПП) виявив у водія ОСОБА_1 наступні ознаки алкогольного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Водночас, із досліджуваного та проаналізованого судом відеозапису із нагрудних камер працівників поліції №472631 та №473038, який міститься на оптичному носії інформації DVD-R диску, у водія ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не вбачається, так як і не вбачається, що поліцейським здійснювався візуальний огляд ОСОБА_1 на встановлення таких ознак, що фактично знеславлює належність та допустимість вказаного відеозапису як доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена частиною першою статті 130 КУпАП.

При цьому варто зазначити, що зі змісту вказаного відеозапису дійсно прослідковується не цілком спокійна та виважена поведінка водія транспортного засобу «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час його спілкування із працівниками поліції, однак сама по собі агресивна поведінка водія транспортного засобу, на переконання суду, не є самостійною ознакою перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, а також не являється однозначною підставою для проведення огляду водія у встановленому порядку на стан такого сп`яніння. Крім того, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , який обґрунтував свою агресивну поведінку під час спілкування з поліцейськими тим, що він перебував у стані шоку та був дуже знервований після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Окрім цього, при прийнятті рішення у справі суд приймає до уваги показання допитаних безпосередньо у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ствердили, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 після ДТП запаху алкоголю з ротової порожнини від нього вони не чули, а на місці ДТП дійшли висновку про ймовірне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння через його агресивну поведінку.

Водночас, суд не знаходить підстав для врахування показів працівників УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які також допитувались судом у даній справі, оскільки їхні твердження про те, що у водія ОСОБА_1 09 липня 2023 року під час спілкування були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було цілком законно та обґрунтовано запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, не підтверджуються долученими до матеріалів справи документами, а саме відеоматеріалами.

При вказаних обставинах, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

За наведеного та оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не надано належних доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Таким чином, доказами у справі не підтверджується наявність у ОСОБА_1 за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, ознак алкогольного сп`яніння, а тому суд приходить до висновку, що у даному конкретному випадку у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України не було об`єктивних підстав вважати, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а тому і підстав для надання останньому вимоги пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного алкогольного сп`яніння, у працівника поліції також не було.

Таким чином, подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діяннях ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

За наведеного та враховуючи досліджені у даній справі докази, суд приходить до переконання, що подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діяннях ОСОБА_1 відсутні.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, слід закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяО. О. Дуда