Справа № 147/662/23
Провадження № 33/801/639/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мудрак А. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 рокуСправа № 147/662/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув його апеляційну скаргу на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 24 травня 2023 року вбачається, що всупереч вимогам ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, п. 4 р. ІІ Інструкції №604, Інструкції №678, Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом МО України 28 листопада 2018 року за №604, ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , дислокованого у селі Верхівка у Ободівській сільській громаді Гайсинського району Вінницької області, будучи військовою службовою особою, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів, законів та інструкцій, у період з 15 квітня 2023 по теперішній час вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а саме: негайно не повідомляв про кримінальні правопорушення в бригаді відповідного прокурора, та в подальшому не організував та не проконтролював направлення до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону протягом робочого дня письмового повідомлення про кримінальне правопорушення, не організував внутрішній порядок у військовій частині НОМЕР_1 , а також не проконтролював та не організував надсилання копій складених протоколів до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Крім цього, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення вказано, що відповідно до вимог наказу МО України від 12 грудня 2016 року № 678 "Про затвердження Інструкції про порядок використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України" виконання заходів щодо порядку використання машин у військовій частині покладається на начальника автомобільної служби, а там, де ця посада не передбачена штатом, - на посадову особу за рішенням командира військової частини - однак в порушення вищевказаного наказу командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не призначив особу, на яку покладаються обов`язки начальника автомобільної служби.

В порушення вимог вказаної Інструкції, встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 не плануються чергові транспортні засоби; відсутні річний план експлуатації та ремонту автомобільної техніки та місячний план експлуатації та ремонту автомобільної техніки; не зважаючи на те, що у чергового відсутній наряд на використання машин, журнал реєстрації виходу та повернення в парк машин не встановленого зразку (транспортні засоби при повернені на стоянку не списуються, не записуються показники спідометрів відповідно до додатку 10 до наказу), автомобільна техніка в порушення вищезазначеного використовується; відсутній наказ яким вказується (визначається) внутрішній порядок і розпорядок роботи в парку.

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не визначено, розділення території парку на ділянки, закріплення їх за підрозділами, посадові особи, відповідальні за підтримання в справному стані та чистоті елементів парку і ділянок території; організація зберігання автомобільної техніки, акумуляторних батарей, індивідуальних комплектів ЗІП, інструменту водія, шанцевого інструменту, ключів запалювання (люків машин), ключів від паркових приміщень і вхідних воріт та порядок їх видачі; порядок розвантаження коліс і підвісок, заправлення машин пальним, охолоджуючою рідиною та ін.; організація технічного обслуговування та ремонту машин (види, місця і строки проведення; організація технічного обслуговування машин, які повернулись в парк після закінчення робіт та ін.); організація (порядок) виходу машин з парку і повернення їх в парк, постановка завдань та інструктаж водіїв і старших машин, контроль за своєчасністю повернення машин в парк; порядок допуску особового складу в парк і до машин, відкриття паркових приміщень, здавання паркових приміщень і машин під охорону варті; час вскриття і здавання парку під охорону парку, початку і закінчення робіт в парку, робота елементів парку, підтримання їх у чистоті та справності; перелік об`єктів парку, що підлягають здачі під охорону безпосередньо командирами підрозділів (відповідальними за станом об`єктів); порядок доступу в неробочі часи відповідних спеціалістів в акумуляторну, котельні, водомаслогрійку та інші об`єкти парку; організація занять на автомобільній техніці (місця занять, утримання навчального майна і техніки, підготовка їх до занять і приведення в порядок після занять); організація виводу машин (вивозу майна) під час оголошення бойової тривоги або збору (порядок сповіщення, відкривання елементів парку, підготовки машин до виходу, (завантаження), черговість виходу підрозділів (машин), управління роботами та ін.); організація протипожежної охорони в парку (склад і розміщення засобів пожежогасіння, відповідальні особи, заходи запобігання очагів пожеж під час роботи в парку, розрахунок сил і засобів для ліквідації пожежі та ін.); заходи безпеки під час роботи в парку; заходи охорони навколишнього середовища; склад внутрішнього наряду парку, контроль за дотриманням внутрішнього порядку і розпорядку роботи в парку.

Поряд з цим, в порушення ст. ст. 345, 354 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України парку черговий стоянки випускав техніку з стоянки військової частини НОМЕР_1 без наряду, затвердженого на передодні командиром військової частини, не перевіряючи чи закріплені водії за автомобілями.

Також проведеною перевіркою показників одометрів військових транспортних засобів військової частини, які знаходяться на стоянці військової частини НОМЕР_1 та дорожніх листів, які здані встановлено, що показники одометрів не відповідають відміткам (показанням спідометрів, км). В зданих дорожніх листах дорожній лист № 560 ВАЗ-2106 в/н НОМЕР_2 різниця - 302 км, № 561 КАМАЗ-5320 в/н НОМЕР_3 різниця - 432 км (показники одометра на автомобілях менші, ніж в дорожніх листах. Будь яких рапортів про поломку одометра, спідометра в рейсі посадові особи не представили).

Робота за напрямком запобігання ДТП та порядок використання техніки у військовій частині НОМЕР_1 проводиться з порушенням вимог чинного законодавства України, та не відповідає вимогам керівних документів і не забезпечує безаварійну експлуатацію транспортних засобів.

Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не забезпечено внутрішній порядок на стоянці автомобільної техніки військової частини; не враховано стан справ у дорученій йому військовій частині, ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців; не встановлено у військовій частині, такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; не здійснено жодних заходів щодо безпеки особового складу військової частини, та інших осіб під час роботи з автомобільною технікою. Порушення вимог законодавства України щодо функціонування військового автотранспорту негативно впливають на військову дисципліну, можуть призвести до виникнення аварій та дорожньо-транспортних пригод за участю транспортних засобів, а самоусунення від беззаперечного виконання вимог Статуту створюють передумови для скоєння правопорушень.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот гривень) на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на ті ж самі обставини, які викладені ним в письмових поясненнях наданих до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-15 КпАП України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Статтями 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. ст. 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройни Сил України, а також функціональних обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи на вказаній посаді, в мирний і воєнний час відповідав за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; являється прямим начальником усього особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п.2 розділу І Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Сил України та державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.11.2018 № 604 (далі - Інструкція №604) доповідь - інформація щодо події, кримінального правопорушення, військового адміністративного правопорушення та адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надана в усній, письмовій формі або по лінії оперативно-чергової служби безпосередньому начальнику; кримінальне правопорушення - суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), передбачене Кримінальним кодексом України, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу II Інструкції № 604, доповіді та донесення про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, командири (начальники) військових частин надають своїм прямим начальникам за підпорядкованістю (керівники державних підприємств - керівнику структурного підрозділу Міністерства оборони України, на який покладено функціональне управління цим підприємством), повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням. Доповіді та донесення надаються: негайно (протягом 15 хвилин) після отримання інформації про подію, кримінальне правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією,- усно (у доповіді мають зазначатися умовне найменування, пункт дислокації та підпорядкованість військової частини, дата і час скоєння правопорушення, стислий зміст, обставини та місце скоєння (вчинення), ким виявлено правопорушення, заподіяні матеріальні збитки, загибель, поранення людей, демографічні дані учасників, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові командира військової частини, номери телефонів для уточнення інформації); про обставини вчинення події, кримінального правопорушення - за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції; адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції,- письмово протягом доби з моменту надання усної доповіді про подію, кримінальне правопорушення, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. У разі вчинення військового адміністративного правопорушення завірена копія протоколу про військове адміністративне правопорушення протягом 5 діб надсилається до органу управління Військової служби правопорядку та до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням. У разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника відповідного органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України), начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Також статтею 67 Статут внутрішньої служби ЗСУ встановлено, що командир військової частини поміж іншого, зобов`язаний: негайно доповідати старшому командирові (начальникові) про кримінальні правопорушення в бригаді і повідомляти про них відповідного прокурора.

Окрім того, командир військової частини здійснює безпосереднє керівництво військовою частиною та відповідає, поміж іншого, за організацію діяльності її структурних підрозділів, командир військової частини на виконання своїх обов`язків має право вирішувати питання повсякденної діяльності військової частини згідно із чинним законодавством, вимогами статутів Збройних Сил України, видавати відповідно до чинного законодавства накази, організовувати і контролювати їх виконання.

Так, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, а саме:

поясненнями в судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_2 , працюючої на посаді спеціаліста Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону з травня 2021 року та до її посадових обов`язків поміж іншого входить отримання та реєстрація в системі електронного документообігу «СЕД» вхідної кореспонденції надісланої на адресу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, в тому числі вхідної кореспонденції надісланої в паперовій, електронній формі та за допомогою факсимільного зв`язку, яка зазначила, що в період часу з 12 квітня 2023 року по 23 травня 2023 року повідомлення, доповіді, донесення із військової частини НОМЕР_1 про вчинення самогубства військовослужбовцем старшим сержантом ОСОБА_3 шляхом здійснення пострілу з автоматичної зброї АК-74 у груди с. Верхівка Гайсинського району до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не надходило;

також свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від отримання протоколу про адміністративне правопорушення;

протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП від 24 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.1-12);

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000065 від 15 квітня 2023 року, відповідно до якого 15 квітня 2023 року до Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем ЗСУ, покінчив життя самогубством шляхом здійснення пострілу з автоматичної зброї АК-74 у груди під час патрулювання по вул. Технікумівській в с. Верхівка Ободівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області (а.с.14);

листом від 28 квітня 2023 року №7/2021 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , адресованого керівнику Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону О. Рихлюку, складеного у зв`язку проведенням перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 на опрацювання доручення від 17 квітня 2023 року №4/1277 щодо проведення перевірки у військовій частині НОМЕР_1 на предмет можливого порушення посадовими особами вказаної військової частини вимог антикорупційного та іншого законодавства (а.с.16-26);

копією списку вхідних документів Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону за період з 12 квітня 2023 року по 23 травня 2023 року та оригіналом вказаного списку оглянутим в судовому засіданні (який наданий ОСОБА_2 під час її допиту як свідка в судовому засіданні), в якому наявний лише запис про надходження 17 квітня 2023 року за вхідн. №1160-23 з в/ч НОМЕР_1 листа 17 квітня 2023 року заява про повернення тимчасово вилученого майна №42022-51 (а.с.28-116);

актом перевірки організації заходів щодо запобігання дорожньо-транспортним пригодам, внутрішньої служби в парку (гаражі) та порядку експлуатації машин військової частини НОМЕР_1 від 20 квітня 2023 року, згідно з яким організація заходів щодо запобігання ДТП внутрішньої служби в парку та порядку експлуатації машин військової частини НОМЕР_1 організовано незадовільно, що не забезпечує безпечне використання військових транспортних засобів А7020 (а.с.120-123);

копією листа командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 24 травня 2023 року №1212 адресованого Вінницькій спеціалізованій прокуратурі в сфері оборони Південного регіону наданого на виконання Інструкції зі складення протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року №329, про надіслання копій протоколів про військові адміністративні правопорушення (а.с.158-159);

копією доповіді командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 24 травня 2023 року №1211 про результати службового розслідування за фактом смерті старшого сержанта ОСОБА_3 , адресованої Вінницькій спеціалізованій прокуратурі в сфері оборони Південного регіону, що як вбачається з штампу Вінницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону вказана доповідь надійшла 25 травня 2023 року за №2401-23 (а.с.160-162);

копією доповіді про подію, кримінальне правопорушення, що трапилось (скоєно вчинено) 15 квітня 2023 року, командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 24 травня 2023 року №1210 адресованої Вінницькій спеціалізованій прокуратурі в сфері оборони Південного регіону, що як вбачається з штампу Вінницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону надійшла 25 травня 2023 року за №2402-23 (а.с.163-162);

іншими матеріалами справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання при складенні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також не зазначення в ньому назви та серійного номеру технічного засобу за допомогою якого здійснювалась фіксація оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відсутності обов`язку повідомлення прокурора про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, 15 квітня 2023 року, не встановлення Інструкцією обов`язку командира військової частини надавати копії протоколів про вчинення військового адміністративного правопорушення до відповідної прокуратури тощо, не заслуговують на увагу та спростовуються обґрунтованими висновками викладеними місцевим судом, зокрема, щодо кожного вищезазначеного доводу в оскаржуваній постанові суду, із якими також погоджується апеляційний суд.

Інших доводів і покликань, щодо спростування обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та/або необґрунтованого висновку оскаржуваної постанови суду апеляційна скарга не містить.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУАП.

Водночас, постановляючи оскаржувану постанову місцевим судом не було врахованого вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору.

За таких обставин, постанову судді місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору слід змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваної постанови висновки щодо стягнення з нього судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-15 КУпАП змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 червня 2023 року висновки та рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий