П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2254/23

Провадження № 3/348/1057/23

05 жовтня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фитьків Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УДМС в Івано-Франківській області 09.01.2014, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У с т а н о в и в :

11.09.2023 року о 01:00 годині в с. Фитьків по вул. С.Стрільців Надвірнянського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотест Drager 6810, результат позитивний 1,95%, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 125453 від 11.09.2023, рапортом, квитанцією тестування на алкоголь Drager 6810 з позитивним результатом 1,95 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатором Alcotest 6810 № 12-01/5644, письмовим поясненням ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

В залі судового засідання ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав повністю, та повністю підтвердив обставини скоєного, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся, запевнив, що більш таке не повториться.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що по вулиці рухався автомобіль марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_3 , позаду нього рухалися працівники поліції на службовому автомобілі. Після зупинки до водія автомобіля одразу підійшли працівники поліції, водієм був ОСОБА_1 .. Водію пояснили причину зупинки рух у комендантську годину. Під час спілкування у водія виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, на що ОСОБА_1 погодився. Після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат показав 1,95% проміле, з яким останній погодився, в закладі охорони здоров`я їхати відмовився.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні сумнінів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, у зв`язку із чим вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначає адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у скоєному щиро розкаявся, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія не отримував.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 268, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави (отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 125453 від 11.09.2023) без позбавленням права керування транспортними засобами.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко