солом`янський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва

Жовноватюк В.С., за участю представника Київської міської митниці Держмитслужби - Короля Л.І., адвоката Філоненко Я.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши протокол про порушення митних правил №0766/10000/23 про притягнення до відповідальності гр. України ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0766/10000/23 від 14 червня 2023 року ОСОБА_1 , будучи керівником (директором) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕККАНІСКА» (, адреса місцезнаходження 04209, м. Київ, вул. Богатирська, 11), що в рамках зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №10/01-09 від 10.01.2009 року здійснювало переміщення через державний кордон придбаних товари, а саме площадки для підіймання людей та ведення малярних та будівельних робіт, самохідні підйомники Magni ES1612ECP MG084 серійний № MN211011-3 - 1шт.; Magni ES1612ECP MG090 серійний №MN211119-1 - 1шт.; Magni ES1612ECP MG105 серійний № MN211119-16 - 1шт., подала до митного органу митну декларацію №23UA44U8 від 05.06.2023 року.

Разом з митною декларацією ОСОБА_1 подала наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактуру (інвойс) М2000019 від 04.05.2023 року, автотранспортну накладну №29052301 від 29.05.2023 року, декларацію про походження товару №М2000019 від 04.05.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №054 від 31.05.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 05.08.2010 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.02.2011 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 19.08.2011 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 15.11.2011 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №5 від 10.01.2013 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №5/1 від 10.06.2014 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 10.01.2015 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №7 від 31.12.2017 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №10/01-09 від 10.01.2009 року, договір про перевезення №0114-01 від 25.04.2016 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюються при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №23UA44U8 від 06.06.2023 року.

У графі 31 ВМД вказаної декларації був наведений наступний опис товарів: «Площадки для підіймання людей та ведення малярних і будівельних робіт: Підйомники самохідні, б/у, 2022р.вип.: Magni ES1612ECP MG084 серійний № MN211011-3 - 1шт.; Magni ES1612ECP MG090 серійний №MN211119-1 - 1шт.; Magni ES1612ECP MG105 серійний № MN211119-16 -1шт.; Характеристики: вантажопідйомність 250 кг, максимальна робоча висота підйому -15.7 м, габарит. розміри виробу - довж.-2.48 м, шир.-1.19 м, вис.-2.22 м; швидкість пересування: 0,7/4,2 км/г, суцільні шини лита резина, діаметр колеса 381 мм; дорожній просвіт до 127 мм, кількість ведучих коліс - 2; виріб обладнаний пультом керування на робочій платформі та на базовому шасі. Управління підіймальним обладнанням та поворотними колесами відбувається через кнопки та джойстик на пульті керування. Зовнішній радіус повороту 2.2 м. Підйомник оснащений приводом від тягових електричних батарей. Даний товар не належить до контрольованих. Не містить у своєму складі передавачі та приймачі, не містить WI-FI, не містить радіовипромінювальних пристроїв, не містить радіоактивних матеріалів, не медичного призначення, не військового призначення, не використовується у воєнних цілях та для створення будьякого виду зброї, яка може зашкодити людству. Виробник: Zhejiang Dingli Machinery Co., Ltd . Торговельна марка: MAGNI. Країна виробництва: CN»

При цьому, в графі 33 ВМД декларації був вказаний код товару - (Інші машини та пристрої для підіймання, переміщення, навантажування або розвантажування (наприклад, ліфти, ескалатори, конвеєри, канатні дороги): Інше обладнання: Інше).

09.06.2023 відділ класифікації товарів Київської митниці прийняв рішення про визначення коду товару від 09.06.2023 № КТ-UA-2023, яким заявлений Особа _1 у графі 33 ВМД код УКТЗЕД змінений на код УКТЗЕД (Автонавантажувачі з вилковим захватом; інші навантажувачі, оснащені підіймальним чи вантажно-розвантажувальним обладнанням: навантажувачі самохідні з електродвигуном: з висотою підіймання 1 м або більше) та наведений наступний опис товарів у графі 31 ВМД: «Самохідні підйомники для підіймання людей та ведення малярних і будівельних робіт з приводом від тягових електричних батарей, оснащені ножичним підіймальним обладнанням, б/у, 2022р.вип.: Magni ES1612АCP MG084 серійний № MN211011-3 - 1шт.; Magni ES1612АCP MG090 серійний № MN211119-1 - 1шт.; Magni ES1612АCP MG105 серійний № MN211119-16 - 1шт. Характеристики: вантажопідйомність 250 кг, максимальна робоча висота підйому -15.7 м, габаритні розміри виробу - довжина 2.48 м, ширина 1.19 м, висота 2.22 м; швидкість пересування: 0,7/4,2 км/год, суцільні шини лита гума, діаметр колеса 381 мм; дорожній просвіт 10 см, кількість ведучих коліс - 2; виріб обладнаний пультом керування на робочій платформі та на базовому шасі. Управління підіймальним обладнанням та поворотними колесами відбувається через кнопки та джойстик на пульті керування. Зовнішній радіус повороту 2.2 м. Виробник: Zhejiang Dingli Machinery Co., Ltd. Торговельна марка: MAGNI. Країна виробництва: CN».

Разом з тим, в ході митного огляду товарів відділом митного оформлення №3 митного посту «Західний» було виявлення невідповідність зазначеного на товарах заводського маркування найменування моделей інформації, наведеній у митній декларації, а саме «ES1612ECP» замість « ES1612ACP ».

Відповідно до службової записки начальника митного поста «Західний» Київської митниці від 13.06.2023 року №7.8-28.50/1/779, сума недоборів митних платежів, які виникли після винесення класифікаційного рішення від 09.06.2023 року №КТ-UA-2023, склала 53 440.87 грн. (у т.ч. мито - 44 534.06 грн., ПДВ - 8 906.81 грн.).

На підставі вищенаведеного, 14 червня 2023 року головним державним інспектором відділу аналітичної роботи управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Київської митниці ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №0766/10000/23 відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням останньою дій, що мають ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а саме заявлення в митній декларації №23UA44U8, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та вчинено інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до ст. 458 МУ України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Статтею 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Згідно ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Ст. 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Положенням ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд дійшов висновків про наступне:

Щодо невідповідності заводського маркування товарів інформації, зазначеній у митній декларації, як підстави для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході митного огляду товарів відділом митного оформлення №3 митного посту «Західний» було виявлення невідповідність зазначеного на товарах заводського маркування найменування моделей інформації, наведеній у митній декларації, а саме «ES1612ECP» замість « ES1612ACP », що стало однією з підстав для складання Київською митницею згаданого протоколу.

Відповідно до ст. 74 МК України імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Згідно зі ст. 75 МК України митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, а також до продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території.

Законодавством України з питань митної справи можуть бути визначені документи, які використовуються для декларування товарів у митний режим імпорту замість митної декларації.

Для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари;

2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту;

3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Ст. 76 МК України встановлено, що товари, поміщені у митний режим імпорту, набувають статусу українських товарів. Підтвердженням українського статусу товарів, зазначених у частині першій цієї статті, є митна декларація, за якою ці товари випущено у вільний обіг.

Відповідно ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Ч.6 ст.257 передбачено, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форми митних декларацій для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України підприємствами шляхом ввезення, вивезення або транзиту, а також для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами та декларуються за митною декларацією, передбаченою для підприємств, визначаються Конвенцією про спрощення формальностей у торгівлі товарами та Конвенцією про процедуру спільного транзиту.

Згідно ч.7 ст.257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Ч.8 ст.257 унормовано, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари:

а) найменування;

б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;

в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);

г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

ґ) назва країни походження товарів (за наявності);

д) опис упаковки (кількість, вид);

е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру;

є) фактурна вартість товарів;

ж) митна вартість товарів та метод її визначення;

з) відомості про уповноважені банки декларанта;

и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів:

а) ставки митних платежів;

б) застосування пільг зі сплати митних платежів;

в) суми митних платежів;

г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу;

ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів;

д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

При цьому, митна декларація заповнюється декларантом відповідно до інформації, що містить у товаросупровідних документах (інвойсах, контрактах, митних деклараціях, відомостях, технічної інформації тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, декларант надав вичерпний перелік документів, що в повній мірі дають змогу встановити як дійсну митну вартість товарів, так і їх технічні характеристики а також відомості, необхідні для правильної класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД. При цьому, неправильне найменування моделі товарів «ES1612ECP» фігурувало в товаросупровідних документах, зокрема інвойсі, товаро-транспортній накладній, експортній декларації тощо, що були надані продавцем (відправником товарів), а саме юридичною особою зареєстрованою за законодавством Республіки Фінляндія, акціонерним товариством «PEKKANISKA GROUP Oy».

Водночас, в матеріалах справи міститься інформація про те, що після виявлення вищезазначеної помилки митницею, продавець (відправник) товару надав лист-пояснення, в якому зазначив, що інформація про модель товарів у товаросупровідних документах зазначена помилково, правильним маркуванням товарів слід вважати маркування «ES1612ACP».

Вищенаведені факти свідчать про відсутність вини у формі прямого умислу в діях ОСОБА_1 щодо надання недостовірної інформації щодо найменування товарів у митній декларації, оскільки як видно з матеріалів справи, митна декларація заповнювалася ОСОБА_1 у відповідності із товаросупровідними документами, а отже у митній декларації, поданій ОСОБА_1 відсутня недостовірна інформація як така.

Разом з тим, суд звертає увагу Київською митниці на те, що нею не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів того, що наявність у митній декларації незначної помилки щодо найменування товару знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із неправильною класифікацією товару згідно УКТ ЗЕД, та виникненням недобору митних платежів до державного бюджету України.

Щодо рішення про визначення коду товару від 09.06.2023 № КТ-UA-2023, як підстави для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, зміст виявленого Київською митницею правопорушення, що слугувало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно з протоколом про порушення митних правил №0766/10000/23 від 14 червня 2023 року, полягає зокрема у неправильному визначенні ОСОБА_1 у митній декларації від 06 лютого 2017 року № 102110003/2017/160069 коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до диспозиції частини першої статті 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.05.2020 у справі №751/1477/17.

У своїх поясненнях адвокат Філоненко Я.А пояснив, що при визначенні коду товару (площадки для підіймання людей та ведення малярних та будівельних робіт, самохідні підйомники) згідно з УКТ ЗЕД керувалися поясненнями до товарної групи 84, товарної позиції 8428 та товарної підпозиції 842890, в яких зазначено, що до цієї товарної позиції включаються серед іншого машини та пристрої для підіймання, переміщення, навантажування або розвантажування (наприклад, ліфти, ескалатори, конвеєри, канатні дороги). При цьому врахували документи, які підтверджували характеристики та сферу застосування товарів.

Аналізуючи пояснення до товарних позицій 8428 та 8427 УКТ ЗЕД, а також враховуючи ту обставину, що з метою перевірки правильності заявлених декларантом відомостей у митній декларації документи були передані до відділу класифікації товарів Київської митниці, тобто до осіб зі спеціальними знаннями, суд вважає, що у даній ситуації мав місце складний випадок класифікації товарів у розумінні статті 69 Митного кодексу України.

На користь такого висновку також свідчить те, що попередньо декларант неодноразово здійснив митне оформлення аналогічних товарів за кодом згідно з УКТ ЗЕД - , при цьому зауважень щодо правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у митного органу не виникало.

Суд не вправі вирішити питання по суті правової природи прийнятого Київською митницею рішення про визначення коду товару (правомірності чи неправомірності), оскільки відповідне рішення оскаржується декларантом у іншому суді, однак звертає увагу Київської митниці на те, що контроль за правильністю визначення коду товару та прийняття рішення про визначення коду товару у випадку помилкового або неправильного його визначення декларантом є спеціально передбаченою Митним кодексом України процедурою, створеною для реалізації покладених на митницю повноважень та виконання нею відповідних обов`язків. Відповідно до змісту ст. 67-69 МК України, наслідком неправильної класифікації декларантом товару згідно УКТ ЗЕД є саме рішення про зміну коду товару відповідного уповноваженого підрозділу Київської митниці, що однак не тягне за собою притягнення декларанта до відповідальності, оскільки потенційне незнання декларантом вузькоспеціалізованих нюансів митного права, зокрема порядку та правил класифікації товарів, не становить склад будь-якого правопорушення. Більше того, одним із завдань митниці є контроль правильності визначення кодів згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто особа, при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. При цьому правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

У Постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №607/2391/17 вказано, що для притягнення до відповідальності позивача за порушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України необхідно встановити наявність умислу позивача на вчинення відповідних дій. При цьому, для встановлення суб`єктивної сторони вказаного виду порушення необхідно правильно та повно встановити фактичні обставини справи задля розуміння наявності чи відсутності умислу в діях особи до заявлення в митній декларації неправдивих відомостей.

Постановою від 06.06.2018 у справі №607/1866/17 Верховний Суд ствердив, що для притягнення до відповідальності згідно ст 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Враховуючи вищенаведене, в протоколі про порушення митних правил №0766/10000/23 від 14 червня 2023 року та в судовому засіданні Київською митницею не зазначено про встановлення та недоведено саме недостовірності відомостей, заявлених декларантом у митній декларації, їх невідповідності товаросупровідним документам або приховування важливих для правильної класифікації товарів даних.

Київською митницею не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу, що утворює суб`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 485 МК України,

Також у матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила саме протиправні дії та має нести відповідальність за них, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Таким чином, Київською митницею не доведено наявність у діях ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а також події самого правопорушення.

Київською митницею також не надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази того, що мав місце факт надання неправдивої або недостовірної інформації декларантом у митній декларації, а отже в розумінні диспозиції статті 485 МК України подія такого правопорушення відсутня.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 69, 74, 75, 257, 458, 485, 486, 488, МК України, статтями 9, 247, 283, 284, 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.С. Жовноватюк