Справа № 371/963/22 Головуючий в суді І інстанції - Капшук Л.О.
Провадження № 33/824/3858/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції 02 жовтня 2022 року, об 11 годині 18 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21703», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Соборності міста Миронівка Обухівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» водій відмовився. Його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алкофорт-307». Показник алкоголю становить 1,26 проміле.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у зв`язку із порушенням порядку розгляду справи судом першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, постанови Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 вказує, що оскаржуване рішення було ухвалено 29.06.2023 і тільки 18.07.2023 він вперше був ознайомлений з вказаним рішенням в ході ознайомлення з матеріалами справи. Таким чином строки для подачі апеляційної скарги не вичерпано та розпочинаються з моменту коли ОСОБА_1 стало відомо про рішення суду, а саме 18.07.2023.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він не керував будь-яким транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вважає, що у прилад який вимірює такий стан, було налито спирт чи інші несправності. Оскільки строк дії такого приладу 10 років, а приладу яким освідували ОСОБА_1 12 років.

Апелянт зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням ст.ст. 268, 270 КУпАП, є недійсною, оскільки при її ухваленні було суттєво порушено порядок розгляду справи та позбавлено права особи на захист, а саме не забезпечено участь адвоката.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У справі яка розглядається, суд у встановлений законом спосіб повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце, дату і час розгляду справи. Тим самим, забезпечив останньому розумну можливість представити свою позицію у справі та надати пояснення.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України», встановлено, що, відповідно до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В судове засідання апеляційного суду належним чином повідомлений ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 29.06.2023, в день ухвалення судового рішення ОСОБА_1 в судовому засіданні Миронівського районного суду Київської області присутній не був.

Крім цього, відповідно до ч.1, 2 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, в матеріалах справи міститься супровідний лист про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, однак відсутні будь-які відомості про її отримання.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про те, що про оскаржуване рішення він дізнався 18.07.2023 матеріалами справи не спростовуються.

На підставі наведеного, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, у тому числі на апеляційне оскарження прийнятого рішення судом першої інстанції, вважаю за необхідне клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 29.06.2023 року задовольнити.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти медичний огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження медичного огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Частинами другою - четвертої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 183118 від 02.10.2022, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАПта який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав(а. с. 4);

- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 213 від 02.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

- в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 213 від 02.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з результатом обстеження 1,26 проміле (а.с. 28);

- відеозаписом з місця події (а.с. 13);

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАПвсебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував будь-яким транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявним в матеріалах справи доказами, а саме поясненнями самого ОСОБА_1 , який зазначає, що 02.10.2022 близько 11 год. 10 хв. він рухався на автомобілі ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в м. Миронівка по вул. Соборності (а.с. 7), відеозаписом з місця події (а.с. 13), а також даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом 02.10.2022 об 11 годині 45 хвилин. Протокол був підписаний водієм без будь-яких зауважень чи заперечень з приводу керування транспортним засобом.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 оформлені з порушенням вимог діючого законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції порушено право останнього на захист, оскільки справу розглянуто без його участі за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, та не забезпечено участь адвоката, на думку апеляційного суду є безпідставними та такими, що направлені на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 буду належним чином повідомленим про розгляд справи, неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи з тих чи інших підстав (а.с. 18, 45, 80), неодноразово заявляв відводи судді та подавав клопотання, зокрема про залучення до участі у справі іншого фахівця у галузі права та про проведення експертизи.

Так, суд першої інстанції неодноразово відкладав судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі клопотань останнього. Крім того, судом розглянуто та задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів (а.с. 48-49), розглянуто заяви про відвід головуючого судді у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 62-63, 68, 82-86). Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі іншого фахівця у галузі права (а.с. 39-41) та про проведення експертизи, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства розглянув вказані клопотання та прийшов до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні. Окремо слід зазначити, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості укласти договір про надання правової допомоги з адвокатом та/або за наявності права на безоплатну вторинну правову допомогу скористатись цим правом.

Крім того, як вже зазначалося вище, статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

При цьому, апеляційний суд вважає, що процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що місцевим було прийнято правильне та цілком обґрунтоване рішення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без його участі. Обставини, які б свідчили про порушення права ОСОБА_1 на захист матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАПта в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова Миронівського районного суду Київської області від 29.06.2023 є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко