ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/574/23 Справа № 712/9152/23 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Рябуха Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що водій ОСОБА_1 , 21 серпня 2023 року о 08.55 год. в м.Черкаси, по вул. Смілянській 168/1 керував автомобілем Фольксваген д.н. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, дане правопорушення вчинено повторно протягом року від 17 грудня 2022 року, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова є незаконною і необґрунтованою, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

На переконання правопорушника, суд безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні: рапорт інспектора поліції та довідка облікових даних, на які суд посилається в своєму рішенні, як на докази вини. Ще суд не зазначив який само диск з відеозаписом він мав на увазі, вказавши його як доказ вини, а також не мотивував на підставі яких доказів встановлено повторність правопорушення.

Цитуючи положення ст. 283 КУпАП правопорушник зазначає, що висновок суду стосовно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, ґрунтується на непов`язаних обставинах та є не мотивованим.

Посилається на те, що правовий режим воєнного стану зумовлює наявність деяких послаблень дії законів України, зокрема тих, які можуть поставити особу в небезпечну ситуацію. З цього приводу приводить положення Постанови КМУ № 184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами».

На думку апелянта, накладене на нього судом адміністративне стягнення є надмірним та таким, що ставить його під час воєнного стану у край не вигідне з точки зору безпеки становище.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, надала клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано було.

У відповідності до диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 2.13 ПДР України визначає, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано, зокрема автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку;

Також відповідні категорії прав керування транспортним засобом встановлює Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами. Серед іншого наведене Положення обумовлює, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, як от В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6295942 від 17 грудня 2022 року водій ОСОБА_1 , 21 серпня 2023 року о 08-55год. в м. Черкаси, по вул. Смілянській 168/1 керував автомобілем Фольксваген д.н. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Не зазначення у цьому протоколі, яку категорію посвідчення на право керування транспортним засобом повинен був мати при собі ОСОБА_1 , не тягне за собою визнання цього доказу недопустимими, адже це питання регулюється наведеними апеляційним судом нормативно-правовими актами.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6295942 від 17 грудня 2022 року випливає, що на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, через тещо водій керував транспортним засобом, не маючи відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом.

З фактичних даних, що містяться на диску з відеозаписом, котрий долучений до адміністративного протоколу серія ААД №519541 від 21 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 , вбачається, що було зупинено автомобіль Volkswagen Golf під керуванням останнього через перевищення ним дозволеної швидкості. Під час розгляду справи за вказане правопорушення було з`ясовано, що ОСОБА_1 також порушив п. 2.1а ПДР України, оскільки як водій механічного транспортного засобу не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Попри надуману позицію апелянта наведені докази, що були досліджені судом першої інстанції, наявні в матеріалах справи та були долучені уповноваженою особою, що склала відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

З наявних даних цієї справи випливає, що автомобіль Volkswagen Golf відноситься до автомобілів, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Отже, щоб мати права керувати цим автомобілем, водій повинен при собі мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії В.

Утім ОСОБА_1 не мав такого посвідчення, внаслідок чого щодо нього було складено відповідний протокол.

Апелянт хоча й оспорював фактичні обставини справи, втім жодних доводів з приводу наявності у нього посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії чи заперечення обставин про притягнення його 17 грудня 2022 року до адміністративної відповідальності за тотожне правопорушення не навів.

Посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування постанови судді, на положення Постанови КМУ № 184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» є безпідставним, адже цією Постановою не передбачено законної можливості керувати автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, за відсутності посвідчення на право керування транспортним засобом категорії В.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення судом першої інстанції накладено у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення у повній мірі були враховані характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук