ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 суддя Малиновського районного суду м. Одеси Рядча Т.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, ч.1 ст..130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

16.05.2023 року о 19 год. 33 хв. у м..Херсоні по пр..Ушакова, 58 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мопед Хонда AF28-1437613, б/н, з явними ознаками наркотична сп`яніння, а саме:звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідність..Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

З огляду на викладене суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи.

Так, вина у вчиненні правопорушень підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом серії ААД №141941, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 16.05.2023 року о 10 год. 33 хв.; відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких можна встановити, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проведено з дотриманням вимог, визначених ст. 266 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів його результати не вбачається.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті 130 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36,130, 266 КУпАП суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.(сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.І.Рядча