МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 3/521/9775/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення №192978 від 30.04.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки MG номерний знак НОМЕР_1 по вул. М.Куліша в м.Херсоні на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 від явки до суду ухилився.

В судовому засіданні брав участь його представник адвокат Клочко С.І., який стверджував, що жодні докази події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 патрульною поліцією суду не надані.

Адвокат послався не те, що ОСОБА_1 в момент інкримінуємої події знаходився неподалік місця проживання на території гаражного кооперативу PAID PARKING біля свого автомобілю, займався особистими справами, алкогольні напої не вживав, транспортним засобом не керував, а протокол складений працівниками патрульної поліції безпідставно в процесі перевірки ОСОБА_1 як особи чоловічої статі через військовий стан.

Так, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП може бути :

1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого);

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Відповідно до доктрини Європейського суду з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази отримані з його допомогою, будуть такими ж недопустимими та здобуті із суттєвими порушенням прав та свобод людини.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцію дотримуватись законів та не порушувати прав водія.

Водій мaє прaво знaти, а співробітник Національної поліції України зобов`язaний нaзвaти причину зупинки трaнспортного зaсобу (ст. 16 Зaкону Укрaїни «Про дорожній рух») і суть скоєного прaвопорушення, якщо тaке мaло місце (ч.2 ст.35 Закону України Про Національну поліцію).

Одним з принципів провадження по справах про притягнення до адміністративної відповідальності є право водій на отримання інформації про суть адміністративного правопорушення.

Зазначене узгоджується із статтею 256 КУпАП.

Відео з мобільного телефона, зазначене в якості доказу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення №192978 УПП в Одеській області (1 хв. 45 сек.) доказів події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не містить, зокрема, факту керування водієм автомобілем, правомірної причини зупинки транспортного засобу, тощо.

Жодних інших доказів на підтвердження складу адміністративного правопорушення в діях водія адміністративна справа не містить.

Так, при вирішенні справи суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер (санкція є достатньо суворою, право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності) та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Так, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлене узгоджується із статтею 62 Конституції України.

Враховуючи викладене, провадження в справі в порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягаю закриттю.

Керуючись п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП (протокол серія ААД №192978) за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

18.10.23