П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановила :

21.08.2023 року, о 19 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив стосовно своєї колишньої дружини громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного харктеру, що проявилось у вигляді штовхання, образи нецензурною лайкою, чим завдав психологічних страждань.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що ОСОБА_2 є його колишня дружина. З нею та її матір`ю ОСОБА_3 , проживав в одній квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Зараз проживає в своєї сестри у м. Вінниця.

Вину у вчиненні домашнього насильства не визнає та категорично заперечує. Зазначив, що жодних протиправних дій відносно ОСОБА_2 та її матері не вчиняв, протокол складено виключно на показаннях потерпілої, його пояснення працівниками поліції проігноровані, останні відмовилися оглядати місце сутички та приймати його заяву про пошкоджене майно - ноутбук та завдані йому тілесні ушкодження.

Так, 21.08.2023 року ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 вчинили бійку та напали на нього біля робочого столу. Під час сутички він не захищався і не вчиняв жодних дій, які б могли нашкодити. Окрім пошкодження його майна йому були нанесені травми: глибокі подряпини правої руки та забій одного пальця лівої руки. Також йому спричинена сильна психологічна травма, яка призвела до вчинення наступного дня спроби самогубства та його госпіталізації. Психологічний тиск та насильство щодо нього здійснювались ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово протягом багатьох місяців. Це виражалося в образах, приниженні, насмішках з будь-якого приводу, образах на адресу близьких, матері та сестри.

Вважає, що метою є передача належної йому частки у спільній квартирі та виселення.

Надав аудіозапис розмови наступного після вказаної події дня 22.08.2023 року.

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що того дня 21.08.2023 року в неї було День народження. Прийшла ввечері додому та з матір`ю ОСОБА_3 відкоркували шампанське, щоб відсвяткувати, дивились телевізор. О 19 год. 30 хв. в стані алкогольного сп`яніння прийшов колишній чоловік ОСОБА_1 та почав скандал. Голосно увімкнув музику на ноутбуці, на це вони не реагували, тоді він вимкнув телевізор. Матір увімкнула, на що ОСОБА_1 скинув телевізор на підлогу. В процесі сварки накинувся на її матір ОСОБА_3 та почав наносити їй тілесні ушкодження, вона почала їх розбороняти. В процесі цього ОСОБА_1 умисно скинув телевізор та зачепив власний ноутбук. ОСОБА_1 хапав її обох за волосся і відштовхував, ображав нецензурною лайкою. Дитина, 2013 року народження, ховався в себе у кімнаті та був наляканий. Змушена була викликати поліцію.

Зазначила, що ОСОБА_1 її штовхав та ображав нецензурною лайкою.

Просила врахувати, що ОСОБА_1 чинить такі дії систематично, протягом тривалого часу, просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за домашнє насильство, вказує, що як наслідок їй завдано психологічної травми, вона звернулась до лікаря, діагноз : невростичний стан ситуаційно обумовлений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 , зазначила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_2 21.08.2023 року в її доньки було День народження, донька прийшла після роботи, вони вирішили відсвяткувати. З роботи прийшов колишній зять ОСОБА_1 , він був напідпитку. Він голосно увімкнув музику, щоб вони не чули телевізор. Потім телевізор вимкнув, вона піднялась та увімкнула. Тоді він почав штовхати її в куток, за волосся взяв рукою, донька почала її боронити, він їх відштовхував, відмахувався, вживав нецензурну лайку. В процесі цього сам зачепив свій ноутбук.

Допитай свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , зазначила, що є сестрою ОСОБА_1 , який переїхав проживати до неї. 21.08.2023 року до неї подзвонив брат ОСОБА_1 та повідомив, що ОСОБА_2 та її матір напали на нього, коли він працював за комп`ютером, розбили його ноутбук. За пошкоджене майно в нього не взяли заяву. Потім брат був в пригніченому стані, наступного дня була спроба самогубства, брата доставили до лікарні. ОСОБА_2 допомоги не надавала, вона приїхала ввечері з м. Вінниці. ОСОБА_2 цькувала її та її брата, обговорювала його. Лікар попросив вивезти брата з токсичного середовища. В момент вказаних подій вона була у м.Вінниця.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд зважає на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Матеріали справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №176740 від 21.08.2023 року містять форму оцінки ризиків, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, постанову суду про притягнення ОСОБА_1 14.11.2022 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Допитана за клопотанням потерпілої особи свідок ОСОБА_3 підтвердила обставини, зазначені у протоколі, і хоча вона є матір`ю потерпілої, покази останньої узгоджуються із даними протоколу, відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Щодо показів допитаного свідка ОСОБА_4 , то суд зауважує що остання не була безпосереднім свідком події і що сталось 21.08.2023 року знає зі слів брата.

Згідно Висновку лікаря ПП «Центр стимуляції мозку» від 18.09.2023 року, до якого звернулась ОСОБА_2 із скаргами апатичність, дратівливість, встановлено діагноз невротичний стан.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 за місцем проживання вчинив відносно ОСОБА_2 дії психологічного характеру, що викликали у постраждалої особи шкоду психічному здоров`ю.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

На підставі ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн. 00 коп. (триста сорок грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко