Номер провадження: 33/813/1640/23
Номер справи місцевого суду: 947/7100/23
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Гуденко Д.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мишак Дмитра Едуардовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №220666 від 09.02.2023 року, 09.02.2023 року о 22:50 годині, на проспекті Небесної Сотні, 30-А в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Lеаf державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в встановленому законному порядку відмовився.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Мотивуючи таку постанову суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем Nissan Lеаf державний номер НОМЕР_1 , після виявлення ознак наркотичного сп`яніння, водієві доводять, що в нього у відповідності до Інструкції наявні ознаки, крім того роз`яснюється, що освідування на наявність наркотичних речовин проводиться виключно в медичному закладі. Крім того з відео запису вбачається та ні ким з учасників процесу не спростовано, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось проїхати до медичного закладу, на що він відмовився. Аналізуючи в сукупності пояснення водія ОСОБА_1 , адвоката Мишак Д.Е., матеріали адміністративної справи, відео запис з місця події, суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідають дійсності, направлені на ухилення від адміністративної відповідальності та в повному обсязі спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, винести нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що на думку сторони захисту були відсутні підстави передбачені ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Скаржник вважав, що суд першої інстанції залишив поза увагою надуманість ознак сп?яніння у ОСОБА_1 .. З цитування відеозапису сторона захисту вбачає, що поліцейські не змогли встановити будь-які ознаки сп?яніння, хоча дуже хотіли відшукати їх. Вважали, що такої ознаки як «не дуже реагують» не передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом MBC/MO3 09.11.2015 № 1452/735.» Звертали увагу на таку ознаку наркотичного сп?яніння як «порушення координації рухів», яку було вказано в протоколі. Вважали, що вказана ознака взагалі не підтверджується відеозаписом та є надуманою як і інша ознака. Скаржник вважав, що на відеозаписі видно, що поведінка ОСОБА_1 адекватна та врівноважена, жодних ознак порушення координації рухів не вбачається та за цих обставин, вважали, що поліцейські не виявили у ОСОБА_1 жодної ознаки наркотичного сп?яніння, а тому не було підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров?я, як наслідок, вимога щодо проходження огляду на стан сп?яніння є незаконною. Сторона захисту вважала, що відеозйомка здійснювалась із порушенням чинного законодавства, проте таке порушення суд залишив поза увагою. Вважали, що вказаний доказ є недопустимим в силу того, що фіксування здійснювалось із порушенням встановлених вимог, а саме через його переривання.

Отже вважали, що суд помилково дійшов висновку про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 оскільки, вбачаючи із матеріалів справи, доводів сторони захисту: зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставною; вимога щодо проходження огляду на стан сп?яніння була незаконною. A для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія) на думку сторони захисту, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, ці дві обставини є обов?язковими для їх доведення у своєму взаємозв?язку та сукупністю.

Явка в судове засідання

Сторони повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання зявився представник ОСОБА_2 .

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №220666 від 09.02.2023 року, 09.02.2023 року о 22:50 годині, на проспекті Небесної Сотні, 30-А в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Lеаf державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в встановленому законному порядку відмовився.

Доводи апеляційної скарги, які в частині процесуальних порушень фактично зводяться до наданих суду першої інстанції клопотань представника, особи що притягається до адміністративної відповідальності., яким судом дана належна та аргументована оцінка, цих правильних висновків не спростовують.

Судом апеляційної інстанції взято до уваги, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за тестом - Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 3, 4, 7 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всі вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані, а зміст постанови відповідає ст. 283, 284 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №220666 від 09.02.2023 року;

-відеозаписом долученим до матеріалів адміністративної справи, відповідно до якого встановлено, що автомобіль Nissan Lеаf державний номер НОМЕР_1 1:16:33 був зупинений працівниками поліції за декілька хвилин до початку коменданської години для перевірки документів, під час спілкування з водієм, працівник поліції вбачає ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати на медичний огляд на медичний огляд, ОСОБА_1 не заперечує, пояснює, що наркотичних засобів не вживав, вживав колись в дитинстві травку, 1:25:15 пояснює, що вжив десь 4 чи 5 пигулок болезаспокійливого, погоджується проїхати на медичний огляд, працівник поліції роз`яснює, що якщо нічого не вживалось, аналіз нічого не покаже. ОСОБА_1 думає, пояснює, що в нього батько вдома, буде хвилюватися. Тарасов погоджується на проходження медичного огляду, працівники поліції разом з ОСОБА_1 слідують до медичного закладу. 1:30:20 питає у працівників поліції чи не можно якось по іншому, працівник поліції ро`яснює, що можно відмовитись, але всеодно буде складений протокол, що будуть викликати до суду. 1:30:55 ОСОБА_1 говорить давайте я відмовлюсь. 1:31:11 працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст.. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. 1:31:39 працівник поліції оголошує ознаки наркотичного сп`яніння. 1:32:01 ОСОБА_1 повідомляє, що він відмовляється від проходження огляду, на питання працівника поліції 1:32:12 ОСОБА_1 знову відповідає, що відмовляється від проходження медичного огляду. Працівники поліції разом з ОСОБА_1 повертаються до місця зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .Біля транспортного засобу ОСОБА_1 починається процедура складання протоколу.(боді камера № 471814). Після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 останній не заявляв, що не погоджується з протоколом. Від керування тарнспортним засобом водій ОСОБА_1 був відсторонений.

- направленням на проведення огляду водія т.з. з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 3).

Суд апеляційної інстанції перевіривши мотиви з яких виходив суд першої інстанції, вважав їх належними, достатніми та доведеними допустимими доказами, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилася.

При цьому судом також враховується, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, суд оцінює критично та вважає це способом захисту від складеного відносно нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують вину ОСОБА_1 .. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги, стосовно того, що поліцейським було порушено порядок зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , матеріалами апеляційної справи, або клопотаннями наданими в суді першої інстанції не спростовано належними та допустимими доказами або оскарженням у встановленому порядку дій працівників поліції, які на думку скаржника не відповідали вимогам ст. 35 ЗУ Про національну поліцію .

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно незаконності вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає також необґрунтованим, так як спростовується матеріалами які доводять винність дій ОСОБА_1 , а такий довод спрямований на умисне ухилення від відповідальності останнього.

Для наявності складу такого адміністративного правопорушення достатнім є саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо. Вказане кореспондується із визначеним п. 2.5. Правил дорожнього руху обов`язком такої особи на вимогу поліцейського пройти вказаний огляд безумовно, і жодним чином не пов`язане із наявністю або відсутністю будь-яких зовнішніх ознак у водія.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Крім цього у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, зазначено, що при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції. Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не вказують на порушення судом при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 12 жовтня 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький