Справа № 367/1676/23 Головуючий в суді І інстанції - Мерзлий Л.В.
Провадження № 33/824/2184/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області Книгиницької Зореслави Олегівни на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , працюючого директором Комунального підприємства громадського харчування «Продсервіс» Бучанської міської ради Київської області, за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2

ст.172-7 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області Книгиницька З.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на останнього стягнення у виді штрафу розміром триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , застосував норми Закону, що не підлягають застосуванню, чим допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права при розгляді даної справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення по ній.

Зазначає, що згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язаними з корупцією, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КПГХ «Продсервіс», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 1 та 2 ч.1 ст.28 Закону №1700-.VII, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив визначений законом орган (засновник) - Бучанську міську раду, в особі її голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме: щодо суперечності між його приватним інтересом і службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 27.12.2021 року №24 та підписав наказ з приводу преміювання 4 працівників КПГХ «Продсервіс» за грудень 2021 року, серед яких був він особисто, його син ОСОБА_1 та його двоюрідна сестра ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7КУпАП.

Згідно з розділом 1 статуту КПГХ «Продсервіс» Бучанської міської ради підприємство створене рішенням XIV сесії XXII скликання Бучанської селищної ради «Про створення державного комунального виробничого підприємства громадського харчування «Продсервіс» від 30.06.1999 року, та є самостійним комунальним підприємством, заснованим на власності територіальної громади міста Бучі. Підприємство є правонаступником державного виробничого підприємства громадського харчування «Продсервіс», зареєстроване 05.08.1999 року Ірпінським міськвиконкомом за №1519.

Відповідно до рішення Бучанської селищної ради Київської області від 29.01.2004 року №703/1-23- XXIV, змінено назву державного комунального підприємства громадського харчування «Продсервіс» на комунальне підприємство громадського харчування «Продсервіс».

Згідно з рішенням Бучанської міської ради Київської області від 27.11.2009 року №1598/58-5 змінено назву комунального підприємства громадського харчування «Продсервіс» на комунальне підприємство громадського харчування «Продсервіс» Бучанської міської ради.

Вказує, що КПГХ «Продсервіс» Бучанської міської ради є юридичною особою, яка діє на принципах господарського розрахунку, має самостійний баланс, основні та оборотні фонди, розрахунковий та інші рахунки та інші реквізити.

Засновником та власником підприємства є територіальна громада міста Бучі в особі Бучанської ради. КПГХ «Продсервіс» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розділу 5 статуту КПГХ «Продсервіс» передбачено, що управління підприємством здійснює директор (керівник підприємства), який призначається та звільняється на посаду Бучанським міським головою у відповідності з чинним законодавством України.

Директор підприємства у межах своєї компетенції здійснює оперативне керівництво підприємством, наймає і звільняє працівників у відповідності з трудовим законодавством України, організовує виконання рішень Бучанської міської ради та виконкому Бучанської міської ради, затверджує штати та посадові оклади, витає накази, вказівки, інструкції та інші акти у відповідності до своєї компетенції, інше.

На виконання рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради Київської області від 30.07.1999 року №137 «Про затвердження Статуту державного виробничого підприємства громадського харчування «Продсервіс» та керівника підприємства» ОСОБА_1 затвердили керівником державного виробничого підприємства громадського харчування «Продсервіс».

29.12.2018 року між виконавчим комітетом Бучанської міської ради в особі її голови ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_1 укладено контракт, згідно з яким останній призначається на посаду директора (керівника) КПГХ «Продсервіс» з терміном дії до 31.12.2021 року.

Зазначає, що на офіційному веб-сайті НАЗК в розділі «Декларування» розміщено роз`яснення щодо того, хто вважається посадовою особою юридичної особи публічного права відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII.

Під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника.

Так, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їхніх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

ОСОБА_1 згідно зі статутом підприємства та контрактом, як директор комунального підприємства громадського харчування, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Тобто, ОСОБА_1 є посадовою особою, яку наділено організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону№1700-VII та є суб 'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до витягу №2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, близькою особою ОСОБА_1 є ОСОБА_4 , оскільки вони є відповідно батьком та сином. З пояснень ОСОБА_1 також встановлено, що ОСОБА_2 є його двоюрідною сестрою.

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є близькими особами у розумінні абзацу 4 ч.1 ст.1 Закону№ 1700-VII, оскільки мають родинні зв`язки між собою, а саме є батьком і сином, та двоюрідним братом і сестрою. Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1 і 2 ч.1 ст.3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів, відповідно до абзацу 13 ч.1 ст.1 Закону №1700- VII, це - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абз.12 ч.1 ст.1 Закону №1700-VII, приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Встановлено, що 27.12.2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КПГХ «Продсервіс» за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Сілезька, 3/23, підписав наказ №24 «Про преміювання за грудень 2021р» працівників КПГХ «Продсервіс», за результатами роботи за грудень 2021 року, як директор підприємства встановив собі премію у розмірі 25 000 грн, сину ОСОБА_4 премію у розмірі 17 000 грн, та двоюрідній сестрі ОСОБА_2 премію у розмірі 9 400 грн.

Ця премія у грудні 2021 року мала індивідуальний і разовий характер. ОСОБА_1 підписуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме він, його син та двоюрідна сестра отримають грошові кошти у вигляді премії поміж інших працівників підприємства. З викладеного вбачається та є очевидним, що у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у зв`язку з підписанням наказу про встановлення премій працівникам підприємства, де серед інших працівників був він особисто, його син та двоюрідна сестра, а саме, поліпшення їхнього та свого матеріального стану.

Враховуючи вищенаведене, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності - вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.1727 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, якими встановлено факт вчинення порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Однак, з незрозумілих причин судом було прийнято постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та подану апеляційну скаргу, вважаю, що ця апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Спеціальною нормою, якою встановлений такий порядок, а саме ч. 2 ст.294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з вимогами ч.5 ст.7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Як передбачено ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Наведені положення закону дозволяють зробити висновок про те, що прокурор вправі оскаржувати лише ті постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, які стосуються застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Враховуючи вищенаведене, а також висновок, наведений в ухвалі Конституційного Суду України від 08 грудня 2015 року №49-у/2015 (справа №2-43/2015) про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями частини п`ятої статті 7, частини першої статті 287, частини другої статті 294 цього Кодексу про те, що аналіз вказаних положень Кодексу дає підстави для висновку, що має місце неузгодженість положень частини п`ятої статті 7, статті 250, частини першої статті 287 та частини другої статті 294 Кодексу щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурори взагалі у відповідності до положень закону, а саме ч.2 ст.294 КУпАП, не наділені правом оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за винятком випадків застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, оскільки, як прямо зазначено в ухвалі Конституційного Суду України, питання, з яким звернувся автор клопотання, може бути вирішене лише у законодавчому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

За таких обставин, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки прокурор не є суб`єктом, який, відповідно до вимог закону, наділений правом на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі, пов`язані з корупцією, якщо це не стосується застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області Книгиницької Зореслави Олегівни на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2023 року повернути особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Ірпінського міського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник