Справа № 307/4056/23
Провадження № 3/307/1499/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., за участі захисника Продан В.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, мешканцем АДРЕСА_1 , передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ, № 004767, 30 серпня 2023 року, близько 21-ї год., прикордонним нарядом «Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на напрямку прикордонного знаку № 284 (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади) на відстані 200 від лінії державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно з громадянином ОСОБА_2 під час спроби незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон.

На розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною другою статті 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску, вчинену групою осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_1 надіслав до суду письмові пояснення, згідно яких 30.08.2023 він приїхав в смт. Солотвино, з метою купівлі транспортного засобу. Коли розпочався дощ він зайшов до будинку, щоб його перечекати. Через декілька хвилин в середину будинку зайшли працівники прикордонної служби та повідомили, що він знаходиться поблизу прикордонної смуги. Він розповів, що зайшов до будинок перечекати дощ і не мав наміру перетинати державний кордон. Працівники прикордонної служби його розповідь проігнорували.

Із пояснень начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 від 30.08.2023 вбачається, що він близько 21-ї год., 30.08.2023 отримав доповідь від старшого прикордонного наряду «Група реагування», що на відстані 200 метрів до лінії державного кордону було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_2 здійснив спробу незаконного перетинання ДК на околиці населеного пункту Солотвино, в межах 284 п/зн.

Згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 31.08.2023 під час затримання ОСОБА_1 в нього було вилучено паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, грошові кошти у сумі 300 гривень та три банківські картки.

Отже, пояснення начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 та дані наявні у протоколі особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів не місять відомостей, які б доводили спробу ОСОБА_1 , перетинати державний кордон.

Правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП характеризується формою вини у виді умислу.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Матеріалами справи не доведено наявність у його діях складу та події правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В момент затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працівниками прикордонної служби не відібрано від них пояснення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Державний кордон України» Державний кордон України - лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Які саме дії вчиняв ОСОБА_1 з метою перетинання державного кордону, тобто лінії, яка визначає межі території України поза пунктами пропуску працівниками прикордонної служби не наведено.

Інші докази протокол про адміністративне правопорушення, протокол адміністративного затримання та протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів складені одним і тим самим представником органу публічної влади не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут