Справа № 279/4217/23 провадження №3/279/2435/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., з серетарем ОСОБА_1 , за участю ОСОБА_2 , захисника Немировського В.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 07.12.2000, за ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122-2 ч.1, ст.130 ч.1 КУпАП.

Постановою суду від 04.07.2023 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП №279/4217/23 та №279/4218/23 об`єднано в одне провадження під номером 279/4217/23 (провадження 3/279/2435/23) .

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , 25.06.2023 року о 12.13 год. в Коростенському районі с.Іскорость по вул.Козака керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Того ж дня 25.06.2023 року о 12.13 год. в Коростенському районі с.Іскорость по вул.Козака ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням не виконав закону вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогоюпроблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучмовомця, чим порушив вимоги п.8.9 б Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою не визнав, показав, що в той день з родиною їздили до міста по справах. По дорозі додому йому стало зле, оскільки він є учасником боойових дій, мав поранення і періодично проходить лікування, в той час керування автомобілем віддав дочці.

Свідок ОСОБА_4 в судовому показала, що в той день дійсно вони з родиною їздили в місто по справах, по дорозі додому, батьку стало погано і він передав кермування автомобілем їй, щодо попереджень для зупинки машини, то ніхто з присутніх в автомобілі не зрозуміли, що ці знаки про зупинку були адресовані їм.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що того дня вони їздили в місто Коростень по справах з сім`єю, по дорозі додому чоловіку стало погано і він передав кермо дочці, потім по дорозі їх зупинили працівники.

Адвокат Немировський В.І., зазначив, що дійсно ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, а керувала його дочка, яка цей факт підтвердила, крім того ОСОБА_2 погоджується з тим фактом, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП передавши кермо доньці, яка не має відповідних дозвільних документів на право керування транспортним засобом і про це наголошував поліцейським, тому в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, 122-2 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали протоколу та доданий до нього відеозапис, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.130,ч.1, ст.122-2 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно із ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту п.2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Пунктом 1.1. цих Правил визначено, що водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

За змістом зазначених положень законодавства огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керували транспортним засобом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Адміністративним правопорушенням згідно ст.122-2 ч. 1 КУпАП визнається невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9 б ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього руху, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують порядок управління у сфері дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП України, за ч.1 ст.122-2 КУпАП не додано доказів на підтвердження тієї обставини, що останній керував транспортним засобом.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису на DVD-диску, встановлено, що дійсно ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а перебував в автомобілі на пасажирському сидінні.

Даний факт не керування ОСОБА_2 автомобілем також підтверджено свідками.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Таким чином, у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 керував автомобілем.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130, ч.1, 247 ч.1 п.1, 283, 284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст.122-2 ч.1, ст.130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1, ст.130 ч.1 КУпАП.

Повний текст постанови проголошено 25.09.2023 року о 12-15 год.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом