Дата документу 23.10.2023
Справа № 334/8672/23
Провадження № 3/334/3221/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Заруднього І.В.,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.09.2023 серії ВАВ № 888271, 04.09.2023 о 14.00 годині гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою та штовхала свою мати гр. ОСОБА_2 , чим спричинила психологічне та фізичне насильство, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала. Пояснила, що мала підозри на захворювання, про що повідомляла свою мати ОСОБА_2 . Мати почала її ображати та виражати на її адресу образливими словами. Коли 04.09.2023 вона зі своїм хлопцем ОСОБА_3 прийшли додому, мати почала нецензурною висловлюватись в її бік нецензурною лайкою, оскільки була обурена її хворобою. Вона на емоціях в коридорі висипала з пакету бігуді, після чого ОСОБА_2 схопила її за волосся, почала бити та душити. Її хлопець під час сварки відтягував матір від неї тричі. Вона також висловлювалася нецензурною лайкою під час сварки, а також, намагаючись вирватись відштовхнула її тричі. Вважає свої дії самозахистом. Потім мати викликала поліцію. Співробітники поліції вислухали ОСОБА_2 та зрозуміли, що вона плутається у своїх поясненнях, оскільки на початку повідомляла про своє побиття донькою та ОСОБА_4 , а потом повідомила, що фізичне насильство мало місце лише з боку доньки. Після того, як у відношенні неї співробітники поліції склали протокол 08.09.2023 за вказаним фактом, вона також написала на матір заяву. Наразі вона проживає в іншій квартирі, власником якої є її мати.

Потерпіла особа ОСОБА_2 пояснила, що тиждень просила доньку здати аналізи на захворювання, на що остання відмовилася. 04.09.2023 вона прийшла додому та стала розмовляти з донькою з приводу її захворювання та лікування. Донька висувала претензію з приводу безпідставного звинувачення у її хворобі, а також у захворюванні її хлопця. Донька наблизилася до неї та вдарила рукою в обличчя, зламала окуляри. Потім хватала та тягала її за волосся. Хлопець доньки - ОСОБА_4 їх розборонив та відтягнув доньку. Після вказаних подій вона викликала поліцію. Під час бійки донька висловлювалася нецензурною лайкою, що могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю в поєднанні з фізичним насильством. Заяву до поліції написала наступного дня, оскільки після події їй стало зле і вона не могла чітко висловити свої думки, коли приїжджали поліцейські.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 4 роки перебуває в близьких стосунках з ОСОБА_1 . Дівчина неодноразово йому жалілася, що мати її цькує, вимагає працювати, висловлює різноманітні претензії, чіпляється до неї. Останнім часом ОСОБА_1 захворіла, про що вона повідомляла ОСОБА_2 04.09.2023 він разом з ОСОБА_1 пішли до неї додому, де була її мати. ОСОБА_2 одразу почала нецензурно ображати доньку та його, звинувачувати доньку в розповсюдженні хвороби. В розпачі ОСОБА_1 кинула на підлогу бігуді, після чого мати стала кричати на неї, схопила за волосся та била руками по голові. Під час побиття ОСОБА_1 захищалася руками та відштовхувала мати руками. Він розняв мати та доньку, відтягнув ОСОБА_1 до кімнати. Потім ОСОБА_2 зайшла в кімнату, схопила ОСОБА_1 за волосся та повалила її на підлогу. Під час конфлікту він тричі рознімав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Обидві висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_2 викликала поліцію. Вона плуталася у своїх усних поясненнях. Спочатку пояснила, що її били донька та він, а потом коли він це заперечив, сказала, що її била тільки донька. Після того, як він та ОСОБА_1 залишили квартиру, співробітники поліції поїхали не склавши документів.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 від 05.09.2023, рапорт поліцейського.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У протоколі зазначено, що домашнє насильство психологічного та фізичного характеру полягало у висловлюваннях ОСОБА_1 нецензурною лайкою та штовханнях матері ОСОБА_2 .

Вказані обставини також підтверджуються поясненнями свідка та ОСОБА_1 .

При цьому, пояснення потерпілої ОСОБА_2 в частині того, що її донька наносила їй удари по обличчю, хватала та тягала за волосся спростовуються поясненнями свідка, ОСОБА_1 та протоколом про адміністративне правопорушення.

Зауважую, що самі по собі висловлювання нецензурною лайкою за відсутності погроз та образ не є насильством психологічного характеру, оскільки не може спричинити шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою містили погрози та образи в бік потерпілої ОСОБА_2 .

Також, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного характеру щодо ОСОБА_2 , яке полягало у штовханнях.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , якими спростовані пояснення потерпілої, штовхання потерпілої були наслідком застосування фізичної сили самою потерпілою до ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 діяла в стані необхідної оборони, що виключає її відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 17, 173-2, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 27 жовтня 2023 року.

Суддя М.В. Фетісов