Справа № 466/8980/23
Провадження № 3/466/2825/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з 1 головного відділу 6 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курилівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, старшого офіцера відділення СД ЗСД військової частини НОМЕР_1 , майора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП ,-

у с т а н о в и в:

згідно з протоколом №15/91 про адміністративне правопорушення від 29.08.2023 року у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, впродовж серпня 2023 року було виявлено порушення вимог чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці старшим офіцером відділення СД ЗСД військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 . Зазначено, що майор ОСОБА_1 , будучи особою, якій надано допуск до державної таємниці за формою 3, та який в добровільному порядку брав на себе зобов`язання щодо дотримання вимог режиму секретності, перед виїздом за межі України (Республіку Польща) у службове відрядження в період з 06.08.2023 року по 20.08.2023 року не пройшов інструктаж в службі охорони державної таємниці із відповідним записом у журналі інструктажу осіб, які виїжджають за кордон в режимно-секретному органі військової частини НОМЕР_1 .

Під час розгляду адміністративної справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП заперечив, зазначивши, що 04.08.2023 року йому стало відомо про його виїзд на навчання за кордон. 05.08.2023 року він у складі групи пройшов інструктаж у командира частини (який також їздив за кордон разом із ним), після чого зайшов до кімнати органу державної таємниці для узгодження питань перед виїздом, керівник органу державної таємниці повідомила йому, щоб він зайшов пізніше, бо вона зараз не може надати журнал для підпису. Зайшовши пізніше, двері були зачинені. ОСОБА_1 не вважає себе винуватим, оскільки інструктаж перед виїздом він пройшов, а також зазначає, що він не є суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП. Просить провадження по справі закрити.

Старший оперуповноважений в ОВС 1 сектору 1 відділу 1 ГВ 6 управління ДВКР СБ України полковник ОСОБА_2 під час розгляду адміністративних матеріалів зазначив, що вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП а також, що вказана стаття є «превентивною мірою покарання», направлена на попередження правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП у зв`язку із наступним.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

З протоколу №15/91 про адміністративне правопорушення від 29.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП у зв`язку із порушенням ним вимог ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 697 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року №939, а саме: не проходження відповідного інструктажу в службі охорони державної таємниці із записом (реєстрацією) в журналі обліку виїздів за кордон в РСО.

Так, у ст.28 Закону України «Про державну таємницю» передбачено обов`язки громадянина, якому надано допуск до державної таємниці. Такими обов`язками є: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

«Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях», затверджений постановою КМУ від 18.12.2013 року №939 (далі-Порядок) має гриф обмеження доступу. Однак, в розпорядження суду, разом із Протоколом №15/91 про адміністративне правопорушення від 29.08.2023 року надано витяг з Порядку, зокрема у п.116 якого перелічено обов`язки громадянина, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, серед яких немає чітко передбаченого обов`язку проходження відповідного інструктажу в службі охорони державної таємниці із записом (реєстрацією) в журналі обліку виїздів за кордон в РСО. Разом з тим, серед перелічених обов`язків є загальний виконувати вимоги режиму секретності.

Згідно з п.697 Порядку відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці, який ведеться за формою згідно з додатком 92.

Судом, під час ухвалення постанови, оглянуто витяг з журналу інструкторів для виїзду за кордон (далі Журнал), який надано за період проведення інструктажів з 08.06.2023 по 21.08.2023 року (з п.15 по п.35). З наданих записів вбачається, що в Журналі дійсно відсутній запис про проведення інструктажу ОСОБА_3 перед виїздом за кордон в період з 06.08.2023 року по 20.08.2023 року. Проте, судом встановлено, що вказаний ОСОБА_4 не містить графи для проставлення запису чи підпису особи, яка проходить інструктаж, запис у Журналі вчиняється працівником РСО, який провів інструктаж.

Даний факт під час розгляду справи про адміністративне правопорушення також підтвердила ОСОБА_5 , яка допитана в якості свідка. ОСОБА_5 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , працює на посаді помічника командира, начальника служби охорони державної таємниці, зазначила, що ОСОБА_1 перед виїздом за кордон 04.08.2023 року та 05.08.2023 року до неї не підходив для проходження інструктажу. Підходив лише з метою ознайомлення із таємними документами. Також ствердила, що 05.08.2023 року у відділі була відповідальна особа, але особисто до неї ніхто не телефонував із тим, що ОСОБА_1 бажає ознайомитися із інструктажем. Їй відомо, що ОСОБА_1 у службу охорони державної таємниці приходив, проте у працівників служби часу не було. Після повернення з відрядження ОСОБА_1 звертався у службу з метою проходження повторного інструктажу, але вона повідомила ОСОБА_1 , що це не можливо, оскільки немає першого інструктажу.

Ухвалюючи постанову суд керується ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи не можливо прийти до переконання того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-12 КУпАП, оскільки у Журналі відсутня графа для підтвердження проходження інструктажу особи, яка виїжджає за кордон, з п.п.116, 697 Порядку не можливо встановити чіткого обов`язку проходження відповідного інструктажу в службі охорони державної таємниці із записом (реєстрацією) в журналі обліку виїздів за кордон в РСО, зазначене в протоколі порушення фактично не передбачене відповідними пунктами Порядку.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, оскільки на нього не покладено контроль за охороною державної таємниці. Такий контроль покладено на командира військової частини, а також на начальника служби охорони державної таємниці, що під час розгляду адімінстративних матеріалів у суді ствердила свідок ОСОБА_5 . Щодо адміністративної відповідальності за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, суду не надано жодного доказу, який би вказував на незабезпечення ОСОБА_3 охорони державної таємниці.

Враховуючи те, що в розпорядження суду не надано доказів, з яких би вбачалася винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 256, 283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, закрити, в зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва