ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1778/23 Справа № 932/5239/23 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2023 року, приблизно о 20 год. 25 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в районі будинку 60 по вул.Запорізьке шосе в м.Дніпро, керував автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим позбавив його права на захист, надавати пояснення та клопотання.

Судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої. Працівники поліції не доставили його до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що поводив себе адекватно та доброзичливо.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 146314 від 17.05.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з поясненнями водія на окремому аркуші, з приміткою про тимчасове вилучення посвідчення водія НОМЕР_2 , видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ПК352550;

- відеозапис з бодікамери;

- рапорт працівника поліції;

- письмові пояснення ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ;

- роздруківка з алкотестеру Драгер з результатом проходження тесту 17.05.2023 о 20-12 год. ОСОБА_1 з позитивним результатом 1,65 %проміле, з приміткою про вживання безалкогольного пива та особистим підписом ОСОБА_1 ;

- акт огляду на стан сп`яніння.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається перебіг спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , біля автомобіля, та подальше виявлення в останнього ознак алкогольного сп`яніння.

При цьому під час спілкування з поліцейськими водій не заперечував факт керування транспортним засобом, а також зазначив про своє вживання безалкогольного пива.

На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій погодився.

Після продуття алкотестеру Драгер, результат якого виявився позитивним 1,65% проміле, водій будь-яких заперечень не висловлював.

Зважаючи на позитивний результат огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, в тому числі і долучені відеозаписи перебігу події, доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Не заперечуючи факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до відсутності доказів факту керування останнім транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, що свідчить про відсутність в діях його складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відхиляючи зазначенні доводи, апеляційний суд виходить з того, що останні повністю спростовуються долученими до справи відеозаписами, на яких зафіксовано весь перебіг події, а саме спілкування з ОСОБА_1 , який жодним чином не заперечував факту керування ним автомобілем, проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що жодних інших осіб, які б могли керувати автомобілем на відеозаписі не вбачається та про них не повідомляє і сам правопорушник.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами, які в своїй сукупності відповідають стандарту доказування «поза всяким сумнівом», спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко