КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/2797/23 Суддя І інстанції - Поплавська О.В.
Провадження № 33/824/2415/2023 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 29.01.2023 року, приблизно о 14:00 в м. Києві на Кільцевій дорозі, керував транспортним засобом OPEL OMEGA д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за згодою водія у чергового лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, згідно висновку лікаря - нарколога №000581 ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованістьпостанови суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 13.04.2023, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та не дотримуючись правових позицій Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 3 постанови №11 від 11.06.2004, а також у п. 24 постанови №14 від 23.12.2005, судом першої інстанції у судовому засіданні не було досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, що є грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 279 КУпАП.

Також апелянт вказує, що не дивлячись на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №369179 є положення про роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, але він стверджує, що жодних роз`яснень даних норм права йому надано не було. Вказаний факт в повній мірі підтверджується відеозаписом з бодікамери 470196, який долучений до протоколу, фактично вказаний відеозапис є доказом відсутності роз`яснення прав і обов`язків, що є грубим порушенням. Це в свою чергу, позбавило апелянта можливості в повній мірі усвідомлювати правомірність чи неправомірність дій працівників поліції і реалізувати свої права.

Крім того, апелянт зазначає, що з наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що він керував будь-яким транспортним засобом 29.01.2023 о 14 год. 00 хв., так само як і не вбачається, що працівник поліції пропонував пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів. А також, апелянт зазначає, що як видно з відеозапису з нагрудної камери 470445 в той день він стояв в м. Києві на Кільцевій Дорозі позаду транспортного засобу ОРЕL д.н.з НОМЕР_1 та не керував цим транспортним засобом.

Також апелянт вказує, що на місці зупинки транспортного засобу огляд не проводився, матеріали справи не містять відомості про його відмову пройти таких огляд на місці, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Зазначає апелянт, що в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння де б були, зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, але ознаки не зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, згідно Акту та Висновку, таких ознак у апелянта виявлено не було, вказане свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки тому факту, що, як видно з відео з бодікамери 470445; 470196 поліцейськими, якими 29.01.2023 його було зупинено та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №369179 від 29.01.2023, взагалі ознаки нібито його керування транспортним засобом ОРЕL д.н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння не були встановлені, працівниками поліції йому було просто запропоновано проїхати з ними до чергового лікаря невролога для перевірки на стан наркотичного сп`яніння, оскільки така перевірка безкоштовна, а якщо, він відмовиться, то повинен буде на протязі 2-х годин сам під`їхати та провести таку перевірки, але вже за власний кошт. В іншому випадку, якщо він не проведе таку перевірку, то його дії будуть автоматично розцінені як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та його автоматично буде притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він погодився проїхати з працівниками поліції для перевірки на стан наркотичного сп`яніння. Огляд його на стан наркотичного сп`яніння проведено в Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ».

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки тому факту, що, як видно з відео з бодікамери 47045;470196 черговий лікар нарколог, який проводив його огляд на стан наркотичного сп`яніння, такий стан не встановив, але приймаючи рішення про необхідність проведення аналізу висловився: « не дивлячись ні на що, все таки давайте здайте аналіз сечі».

Крім того, апелянт вказує, що 02.02.2023 о 15 год. 00 хв. ним у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» було отримано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2023, який було складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000581 складеного о 15 год. 00 хв. 29.01.2023, відповідно до яких було встановлено його перебування у стані наркотичного сп`яніння. Згідно висновку №000581, при проведенні огляду на стан сп`яніння встановлено, що обстежувана особа - перебувала у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди - марихуана).

Також апелянт зазначає, що у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 14 від 30.11.2019 у нього не виявлено жодної ознаки, якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів.

Крім того, апелянт вказує, що лабораторні досліджень повинні встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме, якого наркотичного засобу у його сечі, скільки нг/мл наркотичного засобу та саме якого саме наркотичного засобу виявлено у сечі та перевищує це значення допустимого порогового рівня, що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню його сп`яніння. Зазначає, апелянт, що лабораторне дослідження не проводилося, кількісне вираження наркотичного засобу не визначено.

Апелянт зазначає, що враховуючи, що згідно медичної літератури наркотичний засіб можливо виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом періоду до одного року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану його наркотичного сп`яніння саме в день керування транспортним засобом 29.01.2023.

Також апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні дані, які вказують на те, що в закладі охорони здоров`я Акт медичного огляду та Висновок медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння були складені за результатами лабораторних досліджень, з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджених сертифікатом відповідності. Таким чином, висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 02.02.2023 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, і тому він є недійсним.

Крім того, апелянт зазначає, що у порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮУ 11.01.2019 №28/32999, включення відео реєстратора не було здійснено з моменту початку виконання службових обов`язків співробітників поліції. На відео з нагрудної камери №470445 початок запису визначений о 13 год. 47 хв. 19 сек. та відео з нагрудної камери №470196 початок запису визначений о 13 год. 47 хв. 19 сек., але його було зупинено раніше.

Також апелянт вказує, що доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, на оптичному диску містяться два відеофайли, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події. Відео з нагрудної камери №470445, який долучений до протоколу, встановлено, що запис переривається сім разів, а це приблизно 70 секунд, також відео з нагрудної камери №470196 переривається шість разів, це приблизно 10 секунд, у зв`язку з чим це відбувалося у протоколі не зафіксовано, що відбувалося за цей час, також не відомо. Внаслідок чого, є всі підстави вважати, що мало місце примусове відключення камери відеозапису №470445 та №470196, або ж самовільний монтаж відеозапису, що також є недопустимим. У зв`язку з тим, що відеозаписи не є безперервними та постійно перериваються, вони є неналежними та недопустимим доказами по справі.

Крім того, апелянт звертає увагу, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №369179, він складений 29.01.2023 о 15 год. 15 хв. на підставі висновку №00058, в той час, як висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікаря «СОЦІОТЕРАПІЯ» №000581 датований 02.02.2023, тобто через 4 дні після складення протоколу, таким чином, протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі неіснуючого на момент складення висновку №000581.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки тому факту, що ані працівники поліції, якими його 29.01.2023 було зупинено та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №369179 від 29.01.2023, щодо порушення вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані черговий лікар невролог, який проводив огляд на стан наркотичного сп`яніння, такий стан 29.01.2023 у нього не встановив, що підтверджує той факт, що він не керував транспортним засобом у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, і тому його не було відсторонено від керування транспортним засобом, та після складення протоколу йому було повернуто всі документи на автомобіль та права, а також його було доставлено поліцейськими з медичної установи до його автомобіля для продовження керування цим автомобілем.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та адвоката Лазько С.В. в інтересах ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши докази, що надійшли з КНП КМНКЛ "Соціотерапія" та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Проте ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 369179 від 29.01.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 29.01.2023 приблизно о 14:00 в м. Києві на Кільцевій дорозі, керував транспортним засобом OPEL OMEGA д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за згодою водія у лікаря-нарколога, висновок №000581, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 29.01.2023№ 000581, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 29.01.2023 перебував у стані наркотичного (канабіноїди - марихуана) сп`янінні, відеозаписом нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, автомобіль OPEL OMEGA під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з рухом даного автомобіля з відкритою задньою дверкою, про що повідомлено ОСОБА_1 . При цьому автомобіль останнього знаходиться з заведеним двигуном та з ввімкненим аварійним сигналом. Працівникам поліції ОСОБА_1 сидячи в автомобілі, вказав, що не буде глушити автомобіль, оскільки ледь його завів та їде на аварійний виклик. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейським було виявлено у останнього ознаки сп`яніння, зокрема, неприродна блідість обличчя та запропоновано проїхати огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога. В закладі охорони здоров`я, за добровільної згоди ОСОБА_1 , на підставі наданого працівниками поліції направлення, лікарем-наркологом проведено його огляд, при цьому перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, йому потрібно буде здати біологічне середовище (мочу), в разі відсутності таких лікарем буде зроблений діагноз «тверезий». Під час огляду лікарем перевірено зіниці очей, слизові оболонки язика, кординаційна проба, поза Ромберга, пальце-носова проба, виміряно пульс та артеріальний тиск. За результатами огляду лікарем-наркологом встановлено перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів і для уточнення речовини впливу, що давала такий стан, у ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища (моча), та повідомлено, що копію висновку щодо результатів огляду, він зможе отримати 02.02.2023. Також з відеозапису слідує, як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 суть та зміст складеного щодо нього протокол, в тому числі можливість останнього надати свої пояснення чи висловити заперечення у самому протоколі, на що ОСОБА_1 відмовився.Також, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що у разі не підтвердження висновку лікаря-нарколога щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння результатами тесту, протокол буде анульовано.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи лікаря - нарколога зазначений відеозапис не містить.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не заперечував, що був зупинений працівниками поліції, а навпаки підтвердив, що їде на аварійний виклик по роботі, зафіксовано на відеозаписі і встановлені у останнього ознаки сп`яніння, які в подальшому стали підставою для направлення ОСОБА_1 на огляд до лікаря нарколога.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу не проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на місці з використанням спеціальних технічних засобів, то вони є безпідставними, оскільки, відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, тоді як огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу здійснюється лише у разі наявності в особи ознак алкогольного сп`яніння.

Що стосується посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд, що на думку апелянта, свідчить про те, що на огляд його взагалі не направляли є безпідставними, адже з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 29.01.2023 р. вбачається, що направлення було присутнє.

Що ж до посилань апелянта на складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №369179 від 29.01.2023 до результатів висновку щодо медичного огляду №000581 02.02.2023, то згідно із відеозаписом протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був вручений та оголошений ОСОБА_1 29.01.2023 після огляду та встановленого за його результатами висновку та діагнозу лікаря-нарколога, наведеного в п.20 Акту, а саме перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів, а тому посилання апелянта на складання протоколу на підставі неіснуючого висновку є неспроможним. При цьому, відповідно до Інструкції наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатами огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи ознак сп`яніння, а лабораторне дослідження проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

З приводу посилань апелянта на те, що лабораторне дослідження повинно було встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу, то слід зауважити, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 не визначає методи проведення лабораторного дослідження біологічного середовища на виявлення наркотичного засобу або лікарського речовини, які мають використовувати клініко-діагностичні лабораторії, не передбачає встановлення кількісного вмісту наркотичного засобу або лікарської речовини в біологічному середовищі, не передбачає також проведення лабораторного дослідження біологічного середовища на виявлення наркотичного засобу або лікарської речовини методом газової хроматографії/мас-спектрометрії (ГХ/МС) або методом тонкошарової хромографії (ТШХ), що узгоджується з п. 21, 23, 24 Акта, відповідно до яких лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу проводиться методом лабораторного тестування.

Дослідження біологічного середовища (сечі) КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» проводить у клініко-діагностичній лабораторії методом імунохроматографічного аналізу (ІХА) із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro «Швидкі тести Boson Biotech діагностика in vitro», які пройшли процедуру оцінки відповідності, визначені у Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженого постановою КМУ від 02.10.2013 №754, який поширюється на медичні вироби, медичні вироби для діагностики in vitro та допоміжні засоби до них, а також встановлює умови ведення їх в обіг та/або експлуатацію проведення процедури оцінки відповідності.

Таким чином, посилання апелянта на те, що за відсутності лабораторного дослідження з використанням вимірювальної техніки та обладнання, висновок КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» від 02.02.2023 та Акт огляду, є такими, що складені з порушенням Інструкції, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, які були у нього виявлені, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №369179 від 29.01.2023 щодо ОСОБА_1 був складений за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тоді як зазначення ознак сп`яніння фіксується в протоколі у разі ухилення особи від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про не роз`яснення йому прав, то вони не заслуговують на увагу, так як з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №369179 від 29.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ознайомлено зі змістом протоколу, вручено його копію, що засвідчено підписом особи, яка його склала, а саме поліцейським УПП в м. Києві ДПП капралом поліції Сепюк А.А. та безпосередньо ОСОБА_1 без будь - яких заперечень чи зауважень на цей протокол та дії працівників поліції.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про порушення працівниками поліції інструкції від 18.12.2018 №1026 щодо безперервної відео фіксації під час проведення огляду, враховуючи, що долучені до протоколу відеозаписи з боді камер працівників поліції мають чітку і логічну послідовність подій, що мали місце після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 його спілкування з працівниками поліції, повідомлення останнього про наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти огляд у лікаря нарколога, слідування до медичного закладу, здійснення такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП в тому числі і відібрання зразків біологічного середовища ОСОБА_1 (сечі).

Посилання ОСОБА_1 на невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише свідчить про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не дослідження у судовому засіданні судом першої інстанції відеозапису з нагрудних камер працівників поліції є необґрунтованими, оскільки як слідує зматеріалів справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, висновок нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №00581, а також відеозапис з нагрудного відереєстратора поліцейського, при цьому перегляд зазначеного відеозапису під час підготовки до розгляду справи, жодним чином не суперечить вимогам закону.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал