ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1604/23
Провадження № 3/210/844/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"28" серпня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №038320 від 09.03.2022 року, 09.03.2022 року об 16год. 11хв. у м.Кривому Розі по вул. Домнобудівників водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat держномер НОМЕР_1 був зупинений на підставі п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію». При спілкуванні були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 2,5 ПДР України, за що передбачає адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та показав, що у той день він стояв біля магазину АТБ, за ним зупинився автомобіль патрульної поліції і теж просто стояв, хвилин 10. Потім він поїхав, автомобіль поліції поїхав за ним і зупинили його. Спочатку йому запропонували огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці і він погодився, але виявилося, що у поліцейських немає «Драгера», і вони стали казати, щоб він поїхав з ними на ПНД. Він на це не погодився, оскільки він працює торгівельним представником і у нього в автомобілі була велика сума грошей за товар, які він боявся залишати на час поїздки до ПНД, і саме тому він відмовився і на нього склали протокол.

Одразу ж після цього він поїхав на роботу, віддав гроші і сам поїхав на ПНД і пройшов огляд, який підтвердив, що він у стані будь-якого сп`яніння не перебуває.

Просить провадження закрити. Вважає, що інспектор ОСОБА_2 його переслідує, бо він вже 4 рази оскаржував його протоколи та рішення в судах, і в усіх випадках вигравав справи.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до відповідальності, також з протоколом не погодився та надав аналогічні по суті пояснення, додатково звернувши увагу на той факт, що на відеозаписі, наданому поліцейськими, не зафіксовано факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

З метою перевірки вказаних даних та встановлення об`єктивних обставин справи судом було викликано в судове засідання співробітників поліції, що склали протокол.

В судовому засіданні особа, що склала протокол, інспектор патрульної поліції Дуднік О.Ю. показав, що 09.03.2022 року вони побачили ОСОБА_1 біля автомобіля з ознаками сп`яніння. На нього їм хтось вказав, але він не пам`ятає, хто. Вони почекали, поки автомобіль поїде, зупинили його, і запропонували проїхати в ПНД для огляду. Він спочатку погодився, а потім відмовився від огляду, про що вони склали протокол. Спочатку вони вважали, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а потім виявили ознаки наркотичного.

Він дійсно є відповідачем по 4 справам стосовно ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши документи, докази та матеріали, що маються у справі, доходить наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно з відеозаписів, що знаходяться на долученому до протоколів диску, на вказаних відео дійсно не зареєстровано факту руху автомобіля VolkswagenPassat держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 надано суду Висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (…) № 640 від 09.03.2013 року, проведений тим же медичним закладом, у який пропонували проїхати співробітники поліції для огляду (КП «КБЛНПД» ДОР), згідно ОСОБА_3 у стані сп`яніння не перебуває.

При цьому, суд зауважує, що огляд проведено через 3 години після складання відносно ОСОБА_1 даного протоколу, але суд приймає до уваги, що, згідно протоколу, поліцейські (згідно їх позиції) виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, сліди якого, згідно загальновідомої інформації, не зникають протягом періоду часу, що вимірюється декількома місяцями, а тому суд вважає очевидним, що вони не могли б зникнути у період часу з 16 год. 11 хв., коли ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими, до 19 год. 30 хв., коли він з`явився до медичного закладу для огляду і розпочав його.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов?язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, належним чином за допомогою належних та допустимих не підтверджена, а тому суд доходить до висновку про відсутність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: В. Є. Сільченко