Провадження № 3/127/7117/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 о 10.30 год. по вул. Соборна, 75 в м. Вінниці ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі автомобілем марки Dacia, д.н. НОМЕР_2 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та одержання ліцензії на цей вид діяльності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. При цьому суд вжив усіх належних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком. Разом з тим, вжиті заходи результату не дали, рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду без вручення з відміткою про відсутність адресата за зазначеною адресою.

З метою з`ясування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , суд здійснив запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради. У відповідь на зазначений запит 26.09.2023 на адресу суду надійшла довідка, зі змісту якої випливає, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою зазначеною у протоколі, на яку суд і здійснював виклик особи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та за наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 164 КпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суд враховує, що чинний КпАП не містить легального визначення поняття «господарська діяльність», а тому дана норма є бланкетною. Разом з тим, частиною першою статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК) регламентовано, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з визначенням, наданим у частині першій статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III) пасажирські перевезення перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами. Також у зазначеній нормі визначено, що перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення - перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін. Крім того, зі змісту наведеної правової норми випливає, що послуга з перевезення пасажирів чи вантажів перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату. Згідно з визначенням, наведеним у згаданій правовій нормі, таксі легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закон № 2344-III ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на, зокрема, надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами.

Перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, встановлений статтею 39 Закону № 2344-III.

Зокрема, згідно з частиною шостою статті 39 Закону № 2344-III документами для документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

До протоколу про адміністративне правопорушення надані фотоматеріали, згідно з якими автомобіль марки Dacia, д.н. НОМЕР_2 , був обладнаний фішкою таксі, тобто особливим розпізнавальним знаком.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а тому його дії охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КпАП.

Вирішуючи питання щодо виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів щодо одержання ОСОБА_1 грошових коштів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, суд не вбачає правових підстав для застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у виді конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 164, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: