№ 3/756/5567/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 жовтня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

05 серпня 2023 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Skoda», моделі «Superb», номерний знак (надалі - н.з.) НОМЕР_2 , по вул. Вишгородській, 4 у м.Києві, з ознаками алкогольногосп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічним засобом відеозапису (нагрудна камера патрульного поліцейського № 472841).

ОСОБА_1 до суду з`явився, вину у вчиненні правопорушення не визнав, зокрема суду показав, що 05 серпня 2023 року, близько 01 год. 00 хв., по вул. Вишгородській, 4 у м. Києві, він не керував автомобілем «Skoda», н.з. НОМЕР_2 , а керував його знайомий. У цей час, приїхали працівники поліції, які в подальшому запідозрили ОСОБА_1 у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд, однак він відмовився. ОСОБА_1 наголошує, що того дня автомобілем не керував, а лише знаходився в його салоні.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді дільничного офіцера поліції Подільського УП ГУ НП у м. Києві. 05 серпня 2023 року, близько 01 год., він по вул. Вишгородській, 4 (поблизу вул. Кирилівської) у м. Києві зупинив автомобіль марки «Skoda», моделі «Superb», н.з. НОМЕР_2 , за порушення коменданської години. За кермом вказаного автомобіля був ОСОБА_1 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. У подальшому, ОСОБА_2 викликав працівників патрульної поліції до місця зупинки автомобіля.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Міхо К.В. зауважив, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння.

На підставі вказаного, адвокат Міхо К.В. просив суд закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , позицію адвоката Міхо К.В., вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 028969, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому Законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Суд розцінює невизнання вини ОСОБА_1 , як спосіб захисту, обраний правопорушником з метою уникнення відповідальності.

Щодо посилань ОСОБА_1 та адвоката Міхо К.В. на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд зважає на наступне.

Із відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського убачається, що патрульні поліцейські підходять до автомобіля «Skoda», н.з. НОМЕР_2 , де знаходяться ОСОБА_1 та два пасажира автомобіля. У подальшому, працівники поліції повідомляють, що були викликані на місце події працівниками Подільського УП ГУ НП у м. Києві, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечує, що керував транспортним засобом. Після цього, поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, зокрема факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо того, що автомобілем керував його знайомий, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що після початку спілкування з працівниками поліції і до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем. При цьому, жоден з пасажирів автомобіля не провідомив поліцейським, що саме він, а не ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. Натомість, після складення протоколу на ОСОБА_1 , останній заперечив факт керування, а один з пасажирів почав наголошувати, що саме він керував автомобілем.

Вказані обставини, на переконання суду, були спрямовані на те, щоб ОСОБА_1 уник відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено. Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко