Єдиний унікальний номер 205/3193/23
Номер провадження3/205/1882/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР №208796 від 19 березня 2023 року встановлено, що 19 березня 2023 року о 17 год. 40 хв. в м. Дніпрі по вул. Набережна Заводська, буд. 76, водій транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме, вїхав у дорожній відбійник, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

26 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Індюкова Т.В. у судовому засіданні просила провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначила, що згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за наявності свідків і потерпілих протокол підписується також цими особами, а протокол не містить підпису світка, та не зазначено його адреси. Вказує, що відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, а протокол складався без його участі, також йому не було вручено копії протоколу. Зазначає, що пояснення свідка про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом є неналежним доказом, оскільки вікна транспортного засобу є затонованими та автомобіль свідка рухався на декілька машин вперед, тому свідок не був присутнім з початку дорожньо-транспортної пригоди, а підійшов до автомобіля після того, як ОСОБА_1 взагалі не знаходився в автомобілі, через 3-5 хвилин після дорожньо-транспортної пригоди, та не міг встановити водія автомобіля, а самі пояснення було складено інспектором патрульної поліції та лише надано свідку на підпис, тобто пояснення не містять особисте висловлення його думки та опис показів ОСОБА_2 та точного опису події, яка реально відбулася 19 березня 2023 року. Зазначає, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах, і показання свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності та за участі його представника - адвоката Індюкової Т.В.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Індюкової Т.В. надійшла заява про проведення судового засідання 27 квітня 2023 року за її відсутності.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Індюкову Т.В. і пояснення свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні 26 квітня 2023 року, та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10. Правил дорожнього руху передбачені вимоги щодо обов`язків водія вчинити певні дії у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, повністю підтверджена доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №208796 від 19 березня 2023 року, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254-256 КУпАП, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 19 березня 2023 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав свої пояснення щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 березня 2023 року, і пояснив, що він знаходився на місці заднього пасажира у транспортному засобі, який рухався попереду автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , і на власні очі бачив момент вчинення ДТП, а оскільки він має необхідні для надання медичної допомоги навички, він підійшов до вищезазначеного транспортного засобу з метою пропозиції надання необхідної медичної допомоги, в якому знаходився лише ОСОБА_1 на місці водія, який потім вийшов з автомобіля та оглянув його пошкодження, і потім знову повернувся на місце водія, зачинився і вів розмову по телефону з невідомою особою, після чого покинув пошкоджений автомобіль і направився до зупинки громадського транспорту, де його вже чекала невідома особа на іншому автомобілі, з якою він свідомо залишив місце пригоди. Також зазначив, що саме він викликав працівників патрульної поліції з якими разом перебував і після їх прибуття надавав їм дані автомобіля на якому ОСОБА_1 зник з місця пригоди, так само свідок підтвердив наступне затримання і повернення ОСОБА_1 до місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо відсутності підпису свідка ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення суддя враховує положення ч. 2 ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що наявність підпису свідка не є обов`язковою вимогою, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При цьому, в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 , відібрані у нього інспектором патрульної поліції 19 березня 2023 року, в яких він надає свої покази щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 та його намагань залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, що також було підтверджено свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні 26 квітня 2023 року.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України.

Суддя також не враховує посилання представника ОСОБА_1 на те, що протокол складався без його участі, а також йому не було вручено копії протоколу, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне порушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання та отримання, інших доказів на спростування вказаного факту представником ОСОБА_1 не надано.

Таким чином, представником ОСОБА_1 не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також надані письмові пояснення адвоката на підтвердження наявності обставин для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони у своїй більшості повністю спростовуються матеріалам справи та суперечать поясненням свідка ОСОБА_2 , які були надані ним у судовому засіданні.

Статтею 272 КУпАП передбачено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Свідок ОСОБА_2 під час допиту прямо та безсумнівно вказав, що ОСОБА_1 19 березня 2023 року приблизно о 17 годині 40 хвилин дійсно керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, тому суддя вважає цей факт доведеним.

Отже, суддя дійшов висновку, що будь-яких законних та розумних підстав ставити під сумнів показання під присягою свідка ОСОБА_2 немає.

У своїй сукупності наявні в матеріалах справи докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності викладених в ньому обставин, суду не надано. При цьому, суд зазначає, що висновки суду не можуть ґрунтуватись лише на припущеннях.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суддя не вбачає.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Положеннями ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 536,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 36, 40-1, 122-4, 251, 276, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід державного бюджету.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: Т.П. Терещенко