Справа № 201/9312/23
Провадження № 3/201/347/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інженером підприємства «ПФ Сервіс», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 червня 2023 року о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 30 по вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованих порушеннях, оскільки, на його думку, в матеріалах справи немає доказів його причетності, як власника автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_1 , до дорожньо-транспортної події, у якій було пошкоджено автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_2 . При цьому він не оспорює того факту, що в час та місці, зазначені в протоколах він дійсно керував автомобілем «Форд», проїжджаючи по вул. Олеся Гончара з боку вул. Паторжинського у напрямку вул. Чернишевського в м. Дніпрі, де він слідував лівою крайньою смугою, однак ніяких подій та зіткнень він не побачив і не відчув. Таким чином він вважає письмові пояснення водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 надуманими і такими, що різняться між собою. Також він хоче звернути увагу, що хоча його автомобіль після пригоди ніхто не оглядав, однак на ньому немає жодних характерних пошкоджень, що також не відображено у відповідних протоколах, копії яких без доданих матеріалів він отримав лише поштою. З огляну на вказане, він просив суд провадження по даним справам закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушення.

Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснила, що в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , вона намагалась припаркуватись заднім ходом в місці для стоянки паралельно дорозі. Однак на той момент проїзною частиною рухався потік автомобілів, тому вона вирішила зачекати та ввімкнула аварійну сигналізацію, для того щоб дати зрозуміти іншим учасникам про те, що вона намагається здійснити паркування. В цей момент вона почула гучний звук та відчула удар об ліве дзеркало заднього виду її автомобіля з проїжджаючим повз неї автомобілем, з кузовом типу «кросовер», світлого кольору. Обурившись від цього, вона вийшла на вулицю та відразу стала оглядати пошкодження на власному автомобілі, а тому, знаходячись у збудливому емоційному стані, не дуже придивлялась до марки автомобіля іншого учасника ДТП, помилково припустивши на той час, що це був автомобіль марки «Лексус», однак як вона потім дізналась з даних, отриманих поліцією за результатами первинних розшукових дій, то в той час і у тому місці за схожими ознаками проїжджав лише автомобіль «Форд», з характерною (квадратною) формою номерного знаку, який притаманний автомобілям, ввезеним на митну територію України зі Сполучених Штатів Америки. Також вона може додати, що відразу після зіткнення автомобіль «Форд» зупинився та з нього вийшов водій, який, як вона думала, підійде до неї та вибачиться, однак останній через декілька миттєвостей сів в автомобіль та поїхав далі, у зв`язку з чим вона намагалась привернути увагу цього автомобіля звуковими та світловими сигналами на своєму автомобілі.

Допитана під час розгляду справи свідок ОСОБА_3 , суду пояснила, що вона стала очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, на місці якої бачила лише водія пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 , оскільки інший водій залишив місце пригоди, однак поліцією їй була показана фотографія можливо причетного водія, який зараз знаходиться у судовому засіданні (вказує на ОСОБА_1 ). Вона впізнає особу, яка притягається до адміністративної відповідальності за сукупністю ознак у зовнішності, зокрема за схожим кольором волосся, зростом, статурою, а також віком цієї особи. Вказану особу вона побачила в районі буд. № 28 по вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі тоді, коли водій ОСОБА_2 подавала звукові сигнали і дивилась у напрямку попереду себе, де перед світлофором зупинився автомобіль світлого кольору, типу кузову позашляховик, з характерними номерними знаками квадратної форми, з водійського місця якого вийшов правопорушник, який обійшов вказаний автомобіль та оглянув праве дзеркало заднього виду, після чого сів за кермо та залишив місце пригоди. Також поліцейськими на місці пригоди їй було продемонстровано знімок екрану з фрагменту відеозапису з камер зовнішнього нагляду в районі місця ДТП, на якому було зафіксовано той автомобіль, який вона бачила безпосередньо на місці зіткнення, з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за кермом в той момент. Вона також називала поліцейським характерні ознаки розшукуваного автомобіля, який в результаті їй і було показано поліцейськими на відео фрагменті, при цьому на той час, по гарячих слідах, вона називала поліцейським номерні знаки цього автомобіля, однак з точністю зараз їх не пам`ятає.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані докази, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 09 червня 2023 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено лише пошкоджений автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка в той момент зупинилась понад правим краєм проїзної частини, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень автомобіля «Тойота», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; реєстраційною карткою на транспортний засіб «Форд», д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 ; поясненнями очевидця пригоди свідка ОСОБА_3 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 514927, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Позицію ОСОБА_1 щодо його невинуватості суд визнає неприйнятною, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що в час та місці зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення пошкоджений автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_2 , знаходився без руху, а отже лише діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності могли бути завдані відповідні пошкодження, при цьому на місці пригоди автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_1 , керований ОСОБА_1 , був безпосередньо помічений як самим водієм ОСОБА_2 , так і свідком ОСОБА_3 , які надали ґрунтовні пояснення з цього приводу, вказавши на індивідуальні ознаки як автомобіля, яким було скоєно ДТП, зокрема його колір, марка, тип кузову, форма номерних знаків, так і на індивідуальні ознаки у зовнішності особи водія, зокрема його стать, вік, зовнішній вигляд та прикмети. Крім того під час судового розгляду свідок ОСОБА_3 безпосередньо вказала на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , в час та місці пригоди, що відповідно спростовує аргументи сторони захисту про непричетність до цієї пригоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а отже всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.

Тобто, надані у судовому засіданні, а також під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення показання учасників провадження водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 є чіткими та послідовними, зіставляються та взаємоузгоджуються як між собою, так і з іншими матеріалами справи, а тому вони не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, що дозволяє покласти їх в основу даного процесуального рішення.

Таким чином заявленим аргументам зі сторони захисту суперечить сукупність долучених до матеріалів цієї справи належних та допустимих доказів, які не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, в тому числі в тій частині, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керувала автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , в час та місці, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, індивідуальні ознаки у статі, віці та зовнішності якого зіставляються з особою правопорушника, якого встановлено під час судового розгляду.

Водночас суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 на місці пригоди знаходився без руху, а отже її дії не могли викликати наслідки, що настали, саме інший водій ОСОБА_1 проїжджав поряд в той момент та своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду, що і призвело до наслідків, які настали.

Відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не отримувала копії відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в момент його складання дійсно мають місце, однак це не порушує права такої особи, оскільки ОСОБА_1 не з`явився на запрошення до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, про що мається відповідний запис в змісті протоколу. Водночас слід звернути увагу, що зазначені недоліки не вплинули на реалізацію порушником свого права на участь в судовому засіданні, на захист і реалізацію інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки в ході судового розгляду останній ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі та приймав участь у судових засіданнях із захисником-адвокатом. Тому вказані обставини не впливають на законність судового рішення та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення і, як наслідок, забезпечити охорону порушених прав і свобод, а також охорону встановленого правопорядку.

Отже, аргументи захисту щодо наявності недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, слід вважати безпідставними, оскільки, перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд доходить висновку про відсутність порушень, на які вказує ця сторона у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні обставини вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою.

До інших суджень захисника щодо недоліків допущених в протоколі про адміністративне правопорушення суд ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Тойота», після чого правопорушник залишив місце пригоди.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьох тисяч чотирьохсот гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко