Справа № 298/1709/23
Номер провадження 3/298/1260/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю захисника - адвоката Опаленик М.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Великий Березний матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с.Мельники Мостище Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №013279 від 5 вересня 2023 року, ОСОБА_1 5 вересня 2023 року о 17 год. 35 хв. на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону в районі 59 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану групою осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон» від 04.11.1991 р., відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

11 жовтня 2023 року на електронну адресу суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Опаленик М.Ю. надійшли заперечення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. У поданих запереченнях адвокат зазначає, що відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам справи. Насправді ОСОБА_1 не мав наміру перетинати державний кордон, він є сезонним робітником працює на будівництві і постійно їздить по різних областях України. Зазначає, що ОСОБА_1 разом з іншими чотирма особами прямували на будівництво в м. Ужгород. Проїхали три області, які межують з країнами ЄС, та у с. Жорнава були зупинені працівниками держприкордонслужби, яким пояснювали мету свого візиту в Закарпатську область. Зазначає, що фактичним місцем затримання було село Жорнава, а не Кострино як про це зазначено в протоколі. Усі заяви, про визнання вини, небажання приймати участь у судовому засіданні були продиктовані інспектором, який склав протокол. За наведених обставин захисник просить провадження у справі №298/1709/23 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він разом з чотирма друзями, з якими знайомі давно та працюють разом, їхали виконувати бетонні роботи у м. Ужгород на об`єкті який знайшов його батько, який є виконробом. Батько поїхав раніше, оглянув об`єкт і зателефонував йому, щоб він з бригадою приїхали, оскільки є робота. Їхали на батьковому мікроавтобусі «Рено» білого кольору по навігатору. Повідомив, що їх зупинили прикордонники, у них було пробите колесо і він пішов у село попросити у когось домкрат, щоб замінити колесо. Потім прийшли ще два прикордонники і запитали, чи вони хочуть втекти, на що вони категорично заперечили. Потім вони чекали і їх відвезли у відділ «Великий Березний» для уточнення. Уже у відділі за територією будівлі їх сфотографували. В подальшому попросили підписати заяви і пояснення, та пообіцяли їх відпустити, інакше, якщо не підпишуть заяви та такі пояснення, то сказали що протримають їх три доби, перевірили їхні телефони. Повідомив, що у Львівській області вони проїхали через пост без жодних претензій, Ствердив, що перебуває на військовому обліку. З приводу того, чи був у нього намір перетнути кордон його не розпитували. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечує. Жодних дій спрямованих на незаконний перетин державного кордону не вчиняв. Наміру покинути межі України не мав.

Захисник адвокат Опаленик М.Ю. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не мав наміру перетинати державний кордон, а відомості, які викладені у протоколі не відповідають дійсності. Повідомив, що його клієнт слідував у Закарпатську область на сезонні роботи на будівництво, де виконробом є його батько. Будівництво знаходиться в м. Ужгороді по вул. Богомольця. Пояснив, що його клієнт безперешкодно подолав блокпост в с. Ужок Ужгородського району Закарпатської області. Повідомив, що в журналі обліку пропущених транспортних засобів містяться відомості про перетин посту його клієнтом разом з друзями на транспортному засобі «Рено». Зауважив на тому, що ОСОБА_1 є мешканцем Волинської області, яка межує з Польським кордоном і якби у нього був намір покинути територію України, то він би це зробив у Волинській області, а не долав би таку значну відстань. Зазначив, що ОСОБА_1 був затриманий у с. Жорнава на центральній дорозі поряд з автомобілем, на якому слідував разом з друзями, а не в с. Кострино, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах. Ствердив, що письмові пояснення ОСОБА_1 , заява якою він визнає свою вину та просить справу розглядати без його участі, були написані останнім практично під примусом працівників держприкордонслужби, які погрожували ОСОБА_1 що у випадку не підписання даних документів, останній буде затриманий на строк до трьох діб. Крім цього, останньому погрожували військкоматом.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні розповів, що він разом з друзями працюють на будівництві і того дня слідували в м. Ужгород Закарпатської області виконувати будівельні роботи, де виконробом працює батько його друга. Ствердив, що вони безперешкодно подолали всі блокпости, жодних претензій до них не виникало. У с. Жорнава Закарпатської області на відстані біля 50 метрів від поста прикордонників у них спустило колесо і вони були змушені зупинитися. Його друг, який був за кермом батькового автомобіля ОСОБА_1 пішов у село шукати домкрат, щоб замінити колесо. Тоді до них підійшли прикордонники і сказали проїхати з ними. Його і ОСОБА_6 посадили в машину до прикордонників, троє інших хлопців поїхали на автомобілі, яким вони всі їхали. Їх привезли до відділу прикордонної служби. Там з кожним з них проводили бесіду, чому їх затримали йому не повідомили. Повідомив, що ніхто їм не погрожував, фізичної сили до них не застосували. У відділі їх протримали близько 6 годин, точного часу не пам`ятає, в подальшому їм сказали підписати документи і тоді їх відпустять, інакше будуть тримати їх там три доби. Розповів, що він повідомив прикордонникам мету свого візиту, що працює на будівництві, виконує бетонні роботи, будують торговий центр. Роботу йому запропонував знайомив. Повідомив, що він одружений і має двох дітей. Також розповів, що після проведеної бесіди їх всіх вивели за будівлю і сфотографували.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що його разом з чотирма друзями запросили на роботу на будівництво. Вони їхали в м. Ужгород і у них неподалік посту пробилось колесо. До них підійшли прикордонники і почали придиратись. Потім приїхали ще військові і сказали їм нікуди не їхати. В подальшому сказали слідувати за ними і вони поїхали. У відділі їм почали погрожувати військкоматом, дали зразки заяв та пояснень, з яких сказали написати заяви та пояснення. Залякали їх, сказали, що потримають у себе три дні, а тоді відправлять на передову, якщо не підпишуть документи. Потім їх вивели за будівлю і сфотографували, а тоді відпустили. Зазначив, що їх ніде не зупиняли і жодних питань не виникало, оскільки їм нема 25 років.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_1 вони є друзями та разом прямували на роботу на будівництво. Коли їхали, то їх зупинили військові, перевірили документи, вони з`їхали на обочину, оскільки у них було пробите колесо. Їхали мікроавтобусом. Військові попросили їх зачекати і взяли у них телефони, потім приїхали ще військові і сказали проїхати з ними. В подальшому їх по черзі сфотографували. Далі їм дали зразок заяв і пояснень і сказали переписати інакше прийдуть представники військкомату і заберуть їх. Потім їх вивели на вулицю за будівлю і сфотографували.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що він разом з ОСОБА_2 та ще трьома друзями їхали на будівництво в м. Ужгород, так як вони виконують бетонні роботи. Пояснив, що по дорозі у них спустило колесо і вони зупинилися, щоб його замінити. В подальшому до них підійшли прикордонники і почали задавати різні питання. Потім їх доставили до відділу, де провели бесіди з кожним, за наслідком яких сказали підписати документи і тоді їх відпустять, інакше погрожували тримати їх у відділі три доби та викликати військкомат, щоб їх забрали. Повідомив, що проживає у Волинській області на відстані 150 кілометрів від кордону з Польщею, і якби мав намір незаконно перетнути кордон, то зробив би це у Волинській області і не долав би такий довгий шлях.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що ніс службу разом з ОСОБА_8 в с. Кострино, де було зафіксовано рух невідомих осіб ближче до с. Кострино, дані особи рухались лісом, де вони їх і виявили. В подальшому він доповів про виявлення осіб і вони з ОСОБА_9 їх затримали. Зазначив, що спочатку ці п`ятеро осіб не могли пояснити причину свого перебування, а потім зізналися, що мали намір незаконно перетнути державний кордон. Все відбувалося біля 17 години. В подальшому з ВПС «Княгиня» прибула група реагування і затриманих осіб доставили до ВПС «Великий Березний». Які речі у них були з собою, він уже не пам`ятає. Зазначив, що під час складання адмінматеріалів, особи визнали свою вину, причиною бажання перетнути державний кордон була відсутність роботи тут, оскільки мотиви у всіх були одинакові, то і пояснення у всіх одинакові. Ствердив, що жодного тиску на затриманих осіб він не чинив та не залякував їх. Де був зроблений знімок правопорушників він не знає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомила, що того дня вона виконувала наказ у прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів», близько 17 год. надійшла доповідь від ОСОБА_11 про затримання нам 5-х громадян України за спробу незаконного перетину ДКУ на околиці с. Кострино. Вона відправила на місце події групу реагування, сама присутня не була, оскільки в її обов`язки це не входить, що відбувалось далі їй невідомо.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні повідомив, що він є водієм, близько 17.50 год. його в складі групи реагування було відправлено в с. Кострино, на місці події був ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , його задачею було конвоювати затриманих осіб до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Повідомив, що перевірив тилові підступи, жодних слідів виявлено не було. Осіб він не затримував, а лише конвоював. Чи були у затриманих з собою якісь речі, він не пам`ятає. Подальший розвиток подій йому не відомий, оскільки він відразу повернувся до ВПС «Княгиня».

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомив, що входив до складу групи реагування. На місце події їх відправили за повідомленням ОСОБА_14 про виявлення осіб, коли вони прибули туди, то і затримані особи і ОСОБА_11 знаходились біля дороги в районі 59 прикордонного знаку. Його задачею у групі реагування було перевірити тилові підступи та супровід затриманих до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». З порушниками не контактував, більше йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомив, що входив до складу групи реагування. Близько 17.40 год. їх відправили в сторону 59 прикордонного знаку. На напрямку 55 прикордонного знаку був ОСОБА_11 і п`ятеро затриманих осіб. Його завданням було перевірити тилові підступи та конвоювання затриманих до ВПС «Великий Березний». Пояснив, що ділянка, на якій знаходилися вказані особи це прикордонна зона, до кордону там не далеко. Вони перевірили тилові підступи та конвоювали затриманих.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні повідомив, що ним було складено довідку про проведення фільтраційно-перевірочних заходів стосовно затриманих п`ятьох осіб громадян України. Повідомив, що вказана довідка складається за результатами опрацювання адміністративного протоколу, письмових пояснень особи та бесіди з особою. Повідомив, що правопорушники плуталися в своїх поясненнях. Один з них сказав, що машину мав забрати їхній родич. Де фотографували затриманих осіб йому невідомо. Довідка, яку він склав є частково аналітичною.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що того дня він виконував свої обов`язки і ним разом з ОСОБА_11 було затримано п`ятьох осіб громадян України за спробу незаконного перетину державного кордону. В подальшому про це було здійснено доповідь і на місце події вирушила група реагування. Що відбувалось далі йому не відомо, оскільки він поїхав далі по своєму маршруту несення служби.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що він є батьком ОСОБА_1 та виконробом на будівництві в м. Ужгород. Повідомив, що напередодні йому запропонували об`єкт під забудову в м.Ужгород і він поїхав подивитися. В подальшому зателефонував синові, щоб той зібрав бригаду хлопців і щоб приїхали, оскільки роботи багато. Син разом з чотирма іншими хлопцями їхали на Закарпаття на належному йому мікроавтобусі «Рено», і цілий день він підтримував з ними телефонний зв`язок. У певний момент вони перестали відповідати на телефонні дзвінки, а потім син зателефонував і повідомив, що їх затримали прикордонники нібито за спробу незаконно перетнути державний кордон. Повідомив, що будівельними роботами займається давно і всі п`ятеро затриманих входять до складу його бригади, та дійсно їхали в місто Ужгород будувати новий об`єкт.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні зазначив, що працює на будівництві об`єкту, куди повинен був прихати на роботу ОСОБА_2 , ствердив, що йому відомо про обставини працевлаштування ОСОБА_2 на об`єкті будівництва в м.Ужгород і ціллю прибуття ОСОБА_2 на Закарпаття була робота.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Опаленик М.Ю., пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та надані захисником матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, в пішому порядку, поза пунктами пропуску через державний кордон, з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, в умовах воєнного стану, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено в чому саме полягали дії ОСОБА_1 з кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення в складі групи осіб, не наведено, які саме дії здійснював останній, не вказано жодної дії, вчиненої ОСОБА_1 , яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Суддя зауважує, що наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб, без зазначення в чому саме виразились дії ОСОБА_1 щодо вчинення такої спроби, групою осіб, є неконкретним формулюванням обвинуваченням.

Судом зауважується, що дані протоколу, що складений відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою ОСОБА_7 , у якому зазначено про виявлення та затримання ОСОБА_1 на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 2000 метрів до державного кордону в районі 59 прикордонного знаку, не підтверджені належним чином та були спростовані показами свідків у судовому засіданні. З наданих пояснень, як осіб які були виявлені разом з ОСОБА_1 та у складі групи яких йому інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, так і з показів працівників держприкордонслужби, а саме групи реагування, слідує, що ОСОБА_1 та інші четверо осіб були виявлені в селі Жорнава Ужгородського району Закарпатської області.

Доводи ОСОБА_7 про виявлення і затримання вказаних осіб в лісистій місцевості поблизу села Кострино Ужгородського району на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону України з Словацькою Республікою, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 5 вересня 2023 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 5 вересня 2023 року; протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_4 від 05.09.2023 року; протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_5 від 05.09.2023 року; протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_3 від 05.09.2023 року; протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_2 від 05.09.2023 року; копію паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ; письмові пояснення інспектора прикордонної служби 1-ї категорії групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_7 від 05.09.2023 року; письмові пояснення інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 3 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_10 від 05.09.2023 року; письмові пояснення техніка групи логістики інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_12 від 05.09.2023 року; схему затримання правопорушників 05.09.2023 року; витяг з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на «04/05» серпня 2023 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Що стосується витягу з довідки про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками, то така на переконання суду не може бути поставлена в основу доведеності вини правопорушника, оскільки з наданих у судовому засіданні пояснень старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) ПОРВ (з м.д. н.п. Великий Березний) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_19 , який таку довідку склав, то така складена за результатами аналітичного опрацювання адміністративного протоколу, письмових пояснень особи та бесіди з особою, та містить виклад власних висновків особи, яка її складає.

Стосовно письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та письмової заяви ОСОБА_1 про визнання ним вини, то такі суд сприймає критично, оскільки з наданих вказаними особами поясненнями з приводу даної події, у судовому засіданні слідує, що письмові пояснення та заява про визнання вини були написані під примусом працівників держприкордонслужби.

Матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб.

Доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні матеріали справи не містять.

Крім цього, суд враховує надані захисником адвокатом Опаленик М.Ю. матеріали у спростування вини ОСОБА_1 , а саме: відповідь на адвокатський запит 7 (сьомого) прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України за вих. №22/18827-23 від 13.11.2023 року; копію журналу обліку пропущених транспортних засобів, через контрольний пост «Ужок» та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з яких прослідковується рух осіб через контрольний пост «Ужок».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст.204-1, п. 1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.