Справа № 758/540/23 Головуючий в суді І інстанції - Бузунко О.А.
Провадження № 33/824/2142/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисників Мисіва А.А.,

Непом`ящої П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мисіва Андрія, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 24 грудня 2022 року близько о 17 годині 00 хвилин по вул. Набережно-Хрещатицька, 4/2 в Києві керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога ОСОБА_1 проходити відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив правопорушення протягом року, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (оскільки протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Мисів А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Мисів А.А. зазначає, що оскаржувана постанова є такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, винесена без повного та всебічного дослідження матеріалів справи.

Як стверджує Мисів А.А. в своїй апеляційній скарзі, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення. А як вбачається з нагрудної камери працівника поліції, що здійснює оформлення адміністративного правопорушення відеозапис не є безперервним та постійно преривається, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Окрім того, адвокат Мисів А.А. звертає увагу на те, що на відеозаписі є чітке підтвердження, що після висловлення недовіри працівникам правоохоронних органів, останні зазначили ОСОБА_1 , що він має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога і пройти його в подальшому самостійно. Так в проміжку не більше 2-ох годин після події ОСОБА_1 звернувся до КМНКЛ «Соціотерапія» де здав відповідні аналізи та отримав висновок «Соціотерапії», згідно якого жодних ознак будь-якого сп`яніння у нього не виявлено.

Отже, на думку адвоката Мисіва А.А. та враховуючи численні порушення вимог матеріального та процесуального права, під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, наявності значної кількості суперечностей у зазначених протоколах, невідповідність протоколів обставинам справи, порушення вимог чинного законодавства з боку працівників правоохоронних органів, з метою недопущення порушення принципу презумпції невинуватості та доведеності вини особи поза розумним сумнівом, постанову Подільського районного суду м. Києва необхідно скасувати а провадження відносно ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника Мисіва А.А., який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника Непом`ящої П.І., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з бодікамери поліцейського, інших письмових доказів.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції якщо особа протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 24.12.2022, близько 17 год. 00 хв., керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Набережно-Хрещатицька, 4/2 в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку освідування на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився під фіксацію на нагрудну камеру, чим порушивши п. 2.5 ПДР України. Тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП є безпідставними, оскільки відповідно до вимог КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, захисник не ставить під сумнів факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за постановою Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2022. Разом з тим, твердження захисника про те, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за три окремі правопорушення, з якого є очевидним відмінність порушення п. 2.5 ПДР України та п. 2.9 «а» ПДР України, і тому в даному випадку аж ніяк не можна говорити про повторність вчинення адміністративного правопорушення, виходячи хоча б з його кваліфікації, є неспроможними, оскільки диспозиція ч.2 ст. 130 КУпАП встановлює повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, чи то керування транспортним засобом в стані сп`яніння, чи то відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи наявний відеозапис з боді-камери є не безперервним, тому даний доказ є недопустимим доказом - є безпідставними.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано частину запису, який стосується безпосередньо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що медичний висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 03.01.2023 щодо відсутності у ОСОБА_1 станом на 19 год. 05 хв. 24.12.2022 року ознак сп`яніння, доводить його невинуватість у правопорушенні, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не притягався до відповідальності за порушення п. 2.9 (а) ПДР України, тобто керування транспортним засобом в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, його дії щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння утворюють окремий склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до того ж огляд на стан сп`яніння, результати якого, на думку апелянта, повинні бути враховані в цьому провадженні, був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, отже вважається недійсним.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.2 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 14.03.2023 відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката Мисіва А., який діє в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мисіва Андрія, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко