Справа № 585/4126/23
Номер провадження 3/585/1461/23
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого трактористом в СФГ «Урожай», мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1, 122-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

До суду надійшло 2 адміністративних матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: № 585/4126/23 ( провадження № 3/585/1461/23) за ч.1 ст.130 КУпАП та № 585/4128/23 (провадження № 3/585/1462/23) за ст. 122-2 ч.1 КУпАП.

Вважаю, що вказані два адміністративні матеріали необхідно об`єднати в одне провадження присвоївши номер № 585/4126/23 ( провадження № 3/585/1461/23), оскільки вказані правопорушення скоєні однією особою.

З протоколу ААБ № 316938 від 09.10.2023 року вбачається, що 09 жовтня 2023 року о 15 годині 20 хвилин в с.Андріяшівка, по вул.Київській ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру. Від керування транспортного засобу відсторонений. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу ААБ № 316939 від 09.10.2023 року вбачається, що 09 жовтня 2023 року о 13 годині 25 хвилин в с.Андріяшівка, по вул.Київській ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , яку поліцейський здійснював з червоним сигналом, а саме шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.п. 2.4 та 8.9»б» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в скоєному правопорушенні визнав частково, зазначивши, що він не одразу звернув увагу на те, що працівники поліції увімкнули маячки. Працівники поліції їхали за ним довгий час, а тому він не звертав увагу на них. Коли він почув сигнал, то зупинився на узбіччі, проїхавши перехрестя і поворот. У вчиненні правопорушення за ч.1ст.130 КУпАп вину не визнав, зазначивши про те, що він не відмовлявся від самого проходження огляду, а лише наполягав пояснити йому, чому таку вимогу йому ставлять через годину після зупинки. Зазначає, що на огляд до медичного закладу його ніхто не направляв і на місці зупинки приладу Драгер не було. Від керування автомобілем його не відстороняли, лише зазначили, що він не може далі їхати, а йому необхідно знайти іншого водія, але поліцейські не чекали щоб він знайшов такого водія.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи приходжу до наступних висновків.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у наведеній вище ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.5 ПДР, лише у разі його відмови від проходження в установленому порядку огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння чи/або фіксування відмови від проходження такого огляду повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить фіксацію правопорушення та складання відповідних матеріалів.

З аналізу вищевикладених норм закону та приписів Інструкції убачається, що у разі виявлення працівниками поліції у водія (у даному випадку) ознак алкогольного сп`яніння, він має право вимагати особу пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, за відмови пройти огляд на місці направити його до медичного закладу та тільки у разі відмови від проходження цього огляду скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм вимог пункту 2.5 ПДР України.

Однак, як встановлено судом, у порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії працівниками поліції під час проведення процедури огляду (прийняття відмови проведення огляду) дотримані та виконані не були.

Так, в ході дослідження відеозапису наявного у матеріалах справи встановлено, що працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , зазначає: «…пропоную вам пройти тест на визначення ступеню алкогольного сп`яніння на місці зупинки, також ви можете відмовитися від проходження огляду.». Після вказаних слів поліцейського, ОСОБА_1 запитує: «навіщо проходити?, може не треба…». На що працівник поліції запитує: «Ви погоджуєтесь чи відмовляєтесь». Після чого ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється.

Суд зазначає, що у своїй основі відеозапис, окрім того, що є доказом по справі у ввідповідності до ст. 251 КУпАП являється об`єктивним джерелом інформації, оскільки відображає реальну картину події та виключає суб`єктивне розуміння фактичних обставин справи. Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити обставини, які мають значення по справі.

З переглянутого відеозапису неможливо, поза розумним сумнівом, встановити від якого саме виду огляду, на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я відмовися ОСОБА_1 .

Також з відеозапису убачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про його право відмовитись від проходження такого огляду, фактично вводячи останього в оману, оскільки положення даного пункту 2.5. ПДР зобов`язують водія пройти такий огляд.

Також, у даному випадку з відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачене Додатком 1 до Інструкції, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи.

Між тим слід зазначити, що у матеріалах справи взагалі відсутне письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дана обставина також підтверджує недотримання працівниками поліції процедури огляду особи визначених ст. 266 КУпАП, Інструкцією та Порядку під час фіксування відмови особи від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

З наданому до протоколу копії ОСОБА_2 (а.с.5) зазначено, що 09.10.2023р. о 16 год.22 хв. за адресою с.Андріяшівка, вул.Підгайна зупинено автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м/м вул.Польова, який керував т/з у стані а/с. від проходження мед огляду відмовився. Складено протокол за ст.130 КУпАП. Однак матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 доставляли для проходження медичного огляду. Крім того, в протоколі про вчиненна оміністративного павопорушення серії ААБ№316938 від 09.10.2023 року зазначено, що «09.10.2023р. о 15:20 годин в с.Андріяшівка по вул. Київській гр.. ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101 …». З дослідженого відеозапису місце зупинки встановити не можливо. Такі суперечності в документах стосовно часу і місця вчинення правопорушення позбавляють суд можливості беззаперечно встановити вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України.

Більш того, в матеріалах справи відсутні відповідні докази відсторонення водія ОСОБА_1 , від керування транспортним засобом. Тобто, за наявності у поліцейських підозри перебування особи у стані сп`яніння, а також за наявності складеного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів у невідповідності дій співробітників поліції, якими фактично не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом.

Викладені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, то з цього приводу суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням цих правил.

Пунктом 8.9«б» ПДР України, передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 316939 від 09.10.2023 за ч.1 ст. 122 -2 КУпАП та відеозапис.

З дослідженого судом відеозапису убачається, що патрульний автомобіль поліції слідує за автомобілем ВАЗ 2101 по населеному пункту з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного. Патрульний автомобіль рухається за вказаним транспортним засобом близько 4 хвилин, автомобіль ВАЗ 2101 зупиняється на узбіччі з дотриманням відповідних Правил дорожнього руху. При цьому хоча вказаний відеозапис не містить звуку, що позбавляє можливості встановити, що проблискові сигнали були подані разом із спеціальним звуковим сигналом, але в подальшому з наступного відеозапису ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що не зрозумів проблискових маячків, бо автомобіль поліції рухався за ним ще з польової дороги, а коли побачив проблискові маячки, то одразу зупинився.

Тобто, з наданого відеозапису видно, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу майже через 4 хвилини після увімкнення працівниками поліції спеціального сигналу з вимогою про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає доведеною обставиною, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків не зупинився у встановленому ПДР порядку.

У зв`язку цим суд констатує, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-2 ч.1 КУпАП доведена у зв`язку з чим на нього необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї статті.

Також з ОСОБА_1 слід стягнути 536 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33,36, 122-2 ч.1, 130 ч.1, 221,247, 283-284,287 291, 298-299, 326 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Об`єднати в одне провадження справи № 585/4126/23 ( провадження № 3/585/1461/23) за ч.1 ст.130 КУпАП та № 585/4128/23 (провадження № 3/585/1462/23) за ст. 122-2 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та присвоїти № 585/4126/23 ( провадження № 3/585/1461/23).

Провадження у справі за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору на користь держави на рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ - 37993783), банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності на наступний день після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ