Справа № 216/856/23
Провадження № 3/539/1334/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковтун І.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Замули І.А.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №422667 від 25.01.2023 року, водій ОСОБА_1 25.01.2023 року о 10 год 49 хв в Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг по вул.Окружній, 12, керував транспортним засобом Mercedes BENZ з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме у медичному закладі, на що водій відмовився у присутності двох свідків. У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав.

Захисник Замула І.А. в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був сфальсифікований працівниками поліції та не може бути допустимим доказом. Окрім того, зазначив, що свідки розписувалися в пустому протоколі та в пустих поясненнях. Процедура складання була повністю порушена. Працівники поліції вчинили тиск та провокацію до вчинення правопорушення

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відео з бодікамер поліцейських, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, і його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Із пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 266 КУпАП ,огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

У ході судового розгляду судом було встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, в порушення п.2.5 ПДР України, водій ОСОБА_1 25.01.2023 року о 10 год 49 хв в Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг по вул.Окружній, 12, керував транспортним засобом Mercedes BENZ з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме у медичному закладі, на що водій відмовився у присутності двох свідків.(а.с.2)

Також, на відео, долученими до матеріалів справи, видно, як працівниками поліції декілька раз було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснивши наслідки відмови, на що останній на початку відмовлявся, пояснюючи, що поспішає на вигрузку та загрузку товару, потім погодився, але вийшов з автомобіля спитав у працівника поліції, як той порадить йому зробити і вже повідомив на відео та в присутності двох свідків поліцейського про відмову від проходження огляду.

При цьому поліцейські роз`яснили наслідки його відмови від проходження медичного огляду та повідомили про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, від 25.01.2023 року, відповідно до якого, огляд водія ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою. (а.с.3).

Що стосується доводів захисту про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є необґрунтованими.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Що стосується доводів захисту щодо тиску і провокації працівників поліції до вчинення правопорушення, то вони є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами подій того дня.

Так, зокрема, такі дії, про які вказує захист, слугували б підставою для оскарження неправомірних дій працівників поліції. Проте, таким правом вони не скористалися. Тому доводи захисту про неправомірні дії працівників патрульної поліції суд розцінює як спосіб ухилення від відповідальності.

Також, є безпідставними доводи захисту про те, що ОСОБА_1 готовий був пройти огляд в медичному закладі, однак працівники поліції під тиском змусили його відмовитися від такого огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з боді-камери працівника поліції.

З цього відео вбачається, коли ОСОБА_1 начебто погодився проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду, вийшовши зі свого автомобіля повідомляє, що курив на новий рік і може щось показать, просить поліцейських «будь-ласка, давайте якось решим», повідомляє, що він в собі не впевнений, оскільки курив на новий рік та краще тоді йому відмовиться. Пропонує щось проплатить працівникам поліції. Крім того питає у працівника поліції, що той йому порадить робити.

Отже, під час відеозапису жодних дій працівників поліції, які б мали ознаки зловживання чи тиску на водія, не вбачається.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, то він направляє водія до найближчого закладу охорони здоров`я та забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, твердження захисту про те, що поліцейські зобов`язані були вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду в медичному закладі та доставити його в цей заклад, є помилковим, оскільки погодитися чи відмовитися від медичного огляду, є правом водія та його свідомим вибором. Вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, як про те стверджує захист, діючим законодавством не передбачено.

Водночас, суд перевіривши та дослідивши матеріали справи, відеозаписи події, вважає слушним зауваження захисту, щодо письмових пояснень свідків, а саме що свідки після зафіксованої відмови на відео ОСОБА_1 підписували пустий бланк пояснень, оскільки дійсно з відео вбачається, що працівник поліції заповнює їх вже після того як свідки їх підписали, в зв`язку з чим суд до уваги їх не бере.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до довідки долученої до протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_1 видавалося водійське посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність та обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке є безальтернативним та у даному випадку буде справедливим, необхідним для виправлення та попередження вчинення порушником нових адміністративних правопорушень, в тому числі і аналогічних.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.33-35, 40-1, 130, 221, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови суду проголошений 27 жовтня 2023 року о 11 годині 00 хвилин.

Суддя Я.В. Просіна