ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 Справа №607/20098/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 01.10.2013 року щодо якого було винесено терміновий заборонений припис АА304657 згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_2 на 3 три доби, не повідомив уповноважений підрозділ органів Нацполіції України про місце тимчасового перебування на час дії припису, відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КупАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, за адресою зазначеною у протоколі, не з`явився.

Проте, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, строки розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи провести у відсутності ОСОБА_1 , котрий маючи можливість, не зявився в судове засідання.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №039061 від 11.10.2023 року; запитом керівника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04.10.2023 року; відповіддю на запит УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області від 06.10.2023 року; фомою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01.10.2023 року; копією термінового забороненого припису АА304657; поясненнями ОСОБА_1 від 11.10.2023 року; копією витягу з журналу № 43 реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника; рапортом поліцейського від 11.10.2023 року та іншими матеріалами.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового забороненого припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення органам національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення припису, а тому ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При обранні виду адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а тому суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись 33, 173-2, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536, 80 гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Братасюк