ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я., за участю секретаря Каліної П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 20.09.2014, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 року на адресу Малиновського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534247 від 15.08.2023 року, встановлено, що 15.08.2023 року о 13 год. 50 хв. в м. Одеса, вул. Ак. Головатого кут Балківська водій ОСОБА_1 куючи т/з Hyundai Sonata, д.н.з НОМЕР_2 став учасником ДТП з Hyundai Sonata, д.н.з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «А» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнавав та пояснив, що дійсно того дня, він керуючи своїм авто став учасником ДТП, в якому винна ОСОБА_2 . В подальшому ОСОБА_2 запропонувала йому проїхати на серійний центр Hyundai задля оцінки завданих збитків, та задля відшкодування збитків у добровільному порядку, що підтверджується наданими нею поясненням працівникам УПП в Одеській області. На СТО після огляду автомобілів, вказали суму ремонту приблизно 22000грн., на що ОСОБА_2 зазначила що сума завищена, і вона відмовляється платити, після чого ОСОБА_1 , викликав співробітників патрульної поліції. Зазначав , що наміру покинути місце ДТП не було, він пропонував ОСОБА_3 повернутись на місце та там оформити европротокол. Просив закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ошарін Д, надав письмові заперевчення на протокол. Де вказував що у діях ОСОБА_1 щодо залишення місця ДТП відссутня вина, оскільки саме інша сторона запропонувала проїхати до офіційного дилера для встановлення збитків, а в подальшому відмовилась їх відшкодовувати чим ввела його в оману.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно п. 2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Як встановлено в судовому засіданні із пояснень ОСОБА_1 , останній не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння. А отже, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП в його діях відсутній.

За таких обставин, суд констатує, що всупереч ст. 251, 252 КУпАП до матеріалів справи не додано належних та безперечних доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «А» ПДР України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, суд має бути неупередженим, і безстороннім, і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних доказах, не встановлено і таких доказів в ході судового розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 10, 24, 33, 122-4, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 20.09.2014, за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.Я. Роїк