490/5962/23 від18.09.2023
н/п 3/490/3134/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області та МРУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

-за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою, ображав, принижував, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, таким чином вчинив домашнє насильство психологічного характеру, повторно протягом року, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

26 червня 2023 року о 09 годині 00 хвилин, громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не виконав терміновий заборонний припис, яким ОСОБА_3 було необхідно залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, а також заборонено в будь-який способ контактувати з постраждалою особою, який був винесений стосовно нього 25.06.2023 року на 5 діб, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.

Потерпіла ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Вина ОСОБА_1 у скоєні вказаних адміністративних правопорушень підтверджена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №820747 від 25.06.2023 року, яким встановлено обставини вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї співмешканки;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 071531 від 26.06.2023 року, яким встановлено обставини не виконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису , який був винесений стосовно нього 25.06.2023 року на 5 діб;

- рапортом інспектора від 25.06.2023 року, згідно якого на лінію 102 надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_2 , про те, що її колишній чоловік в стані алкогольного сп`яніння ламає все в будинку, заяввниця боїться зайти до будинку;

- заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які узгоджуються між собою та є аналогічними, згідно яких 25.06.2023 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 прийшов в стані алкогольного сп`яніння до її будинку, вчинив сварку в ході якої виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував та кидався битися;

- заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які узгоджуються між собою та є аналогічними, згідно яких 26.06.2023 року, вона викликала поліцію, так як не може зайти до свого будинку через те, що вночі до її будинку зайшов колишній співмешканець та зачинився з середини, з ОСОБА_1 вони більше року не проживають разом, вони не одружені, спільних дітей не мають, просить прийняти міри до ОСОБА_1 , так як останній порушив терміновий заборонний припис на заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- терміновим заборонним приписом на заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 5 діб;

- постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- заявою потерпілої ОСОБА_2 від 14.09.2023 року в якій додатково зазначила, що ОСОБА_1 має психічне захворювання, а саме біполярний розлад. 25 червня 2023 року ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, бив посуд, виражався нецензурною лайкою та трощив меблі. Наголошує на тому, що будинок за адресою: 8-Воєнна, №7 належить їй на праві власності, ОСОБА_1 в ньому не проживає, спільний побут вони не ведуть, разом не проживають більше 2 років.

26.06.2023 року вона була вимушена викликати працівників поліції через те, що ОСОБА_1 прийшов до неї додому, зачинився з середини будинку ключами, які зробив самовільно без її відома. Зазначила, що ОСОБА_1 психологічно на неї впливає, погрожує тим, що ніколи не залише її в спокої. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за систематичне вчинення ним домашнього насильства відносно неї.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 ст.173-2 КУПАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені:

- ч.2 ст.173-2 КУпАП вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї співмешканки, вчинене особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті;

- ч.1 ст.173-2 КУпАП зп невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, а саме останнім було здійненно вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, а також контактування з постраждалою особою.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, а також те, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , що може призвести до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя останньої.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ч.2 ст.173-2 КУпАП є найбільш суворою, тому згідно ст.36 КУпАП, суддя вважає за необхідне застосувати при накладенні адміністративного стягнення санкцію ч.2 ст.173-2 КУпАП та обрати ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до цієї статті та ст.4 Закону України Про судовий збір, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536.80 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

- за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На підставі ст.36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - Миколаївське ГУК/Централ.р н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA0014483, Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) на розрахунковий рахунок UA0014483, отримувач Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - судовий збір (ДСА 050).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л. Лященко