Справа № 545/3828/23
Провадження № 3/545/1656/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Гаврись В.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Млини Полтавського району Полтавської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , якому відповідно до ст. 63 Конституції України, ст..268 КУпАП роз`яснені права

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

07.10.2023 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , внив психологічне насильство по відношенні до своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме погрожував їй нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються наданим із протоколом серії ВАВ № 787592 від 07.10.2023 доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.10.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, рапортом інспектора СРПП ВП № 2

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що притягується до адміністративної відповідальності вперше, щиро каявся, приніс вибачення потерпілій, вказував, що захищав дружину, і, можливо, потерпілу міг вдарити її син.

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що є особою з інвалідністю 2 групи, є дружиною ОСОБА_1 , з боку якого до неї і раніше застосовувалося фізичне та моральне насилля. 06.10.2023 року подружжя запросило в гості друзів та її сина ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_5 з дитиною на вечерю. В ході вечері вживали алкогольні напої, потім між її чоловіком та її сином виникла суперечка. Вона та ОСОБА_5 намагалися припинити суперечку між чоловіками. Її чоловік вдарив її в область скроні.

Свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_2 є його матір`ю, є дружиною ОСОБА_1 , у будинку якого проживала. 06.10.2023 року матір та її чоловік запросили їх в гості. Він приїхав з дружиною ОСОБА_5 та дитиною на вечерю. В ході вечері вживали алкогольні напої, потім між ним та ОСОБА_1 виникла суперечка. В подальшому ОСОБА_1 сказав, щоб матір покинула його домоволодіння, вдарив матір по голові.

Свідок ОСОБА_4 показала, що є дружиною ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_2 06.10.2023 року вона з чоловіком та дитиною приїхала на вечерю до Боровінських. В ході вечері вживали алкогольні напої, потім між її чоловіком та ОСОБА_1 виникла суперечка. В подальшому ОСОБА_1 сказав, щоб ОСОБА_2 покинула його домоволодіння, вдарив ОСОБА_2 по голові.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «;Про міжнародні договори України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Суд критично відноситься до викладеної ОСОБА_1 в судовому засіданні версії щодо ходу подій у справі про адміністративне правопорушення, суд сприймає їх як надумані, з огляду на досліджені письмові докази, показання потерпілої, свідків.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП,суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави, перерахувавши на р/р UA0016719, отримувач коштів: ГУК у Полт. обл./тг м.Полтава/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави в особі стягувача Державної судової адміністрації України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за Єдрпоу):37993783, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, кодкласифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Полтавського районного суду Полтавської області.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ