ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Кузьменко Н.Л.,
з секретарем Чебановою С.В.,
представника митниці Іванчикової А.Ю.,
захисника адвоката Ковташа Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України відносно:
за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, -
В С Т А Н О В И В:
В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці були надані: сертифікат про походження товару № TM UA 27971249 від 29.03.2023, інвойс № ACGT/2023/123 від 23.03.2023, контракт № AGCT-OSCROPT-23-02 від 23.03.2023 та інші товаросупровідні документи.
В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту, з Туркменістану в зону діяльності Одеської митниці на баржі «WHITE STAR» надійшов товар «Добрива мінеральні, азотні: Сечовина гранульована клас "В", із вмістом 46,36% N…», загальною вагою брутто 2804200 кг, нетто 2800000 кг, фактурною вартістю 1 109 080,00 доларів США, або 40 557 502,89 грн (курс дол. США на день митного оформлення -36,5686).
В ході митного контролю в митного органу виникли сумніви щодо дійсності сертифікату про походження товару № TM UA 27971249 від 29.03.2023 року з визначенням країни походження товару «Туркменістан».
Так, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари митним органом направлено запит від 20.04.2023 року №20/20-01-01/11/415 до Туркменекспертизи «Торгово-Промислової палати Туркменістану» («Turkmenexpertizia» Enterprise of the Chamber of Commerce and Industru of Turkmenistan).
Листом Державної митної служби України від 21.04.2023 року № 20/20-01-01/7.10/417 до Одеської митниці (вх. Одеська митниця від 21.04.2023 № 8631/4) спрямовано відповідь від «Торгово-Промислової палати Туркменістану», в якому повідомлено, що сертифікат про походження товару № TM UA 27971249 від 29.03.2023 року не був виданий.
Покупцем та одержувачем вказаних товарів є ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» в особі гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та, в розумінні п. 43 ст. 4 МК України, є посадовою особою цього підприємства.
Відповідно до ст. 459 Митного кодексу України, при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.
На думку митниці, керівником ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів вартістю 40 557 502,89 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів (в тому числі сертифікат про походження товару № TM UA 27971249 від 29.03.2023 року), які містять неправдиві дані стосовно країни походження товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримав та вважав, що вина ОСОБА_1 у порушенні митних правил доведена повністю матеріалами справи.
Вислухавши представника митниці та захисника, дослідивши матеріали справи та письмові заперечення захисника, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 МК України, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Судом встановлено, що складаючи протокол про порушення митних правил у відношенні керівника ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, митний орган вважав, що керівник підприємства як підставу для переміщення товарів надав митному органу документи (сертифікат про походження товару № TM UA 27971249 від 29.03.2023 року), що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.
Підставою для наведеного висновку митний орган вказав інформацію, яка містилася у відповіді «Торгово-Промислової палати Туркменістану» на запит Державної митної служби України від 20.04.2023 року № 20/20-01-01/11/415, в якій повідомлено, що сертифікат про походження товару № TM UA 27971249 від 29.03.2023 не був виданий.
На підставі викладеного, митним органом ставиться у провину ОСОБА_1 вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.
Частиною 1 статті 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є активна поведінка (вчинок) особи, а саме: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю за допомогою спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або зокрема, шляхом подання до митного органу України як підстави для переміщення товарів підроблених документів, які містять неправдиві дані, в тому числі щодо їх відправника та/або одержувача.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення, характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України шляхом їх приховування від митного контролю.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правих» від 03.06.2005 року №8 в редакції постанови від 30.05.2008 року судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності (пункт 6 постанови).
Відповідно до статті 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновок про те, що особа підлягає адміністративній відповідальності лише у тому випадку, коли вона здійснювала декларування товару з метою приховування від митного контролю особисто вчиняючи будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що 04.04.2023 року на митну територію України, через міжнародний пункт пропуску на державному кордоні для морського сполучення «Ізмаїльський морський торговельний порт» в зоні діяльності Одеської митниці прибула баржа «WHITE STAR» з товаром «добрива мінеральні, азотні: сечовина гранульована клас «В» із вмістом 46,36% N , білий сипучий продукт, вільний від сторонніх речовин, упакований у біг-бегах» (далі карбамід), торговельна марка TDS-2081-2010, загальною вагою нетто 2800000 кг, що підтверджується штампом «Під митним контролем» від 04.04.2023 року Одеської митниці на документі карго маніфест б/н від 28.03.2023 року документах. Інших документів Одеською митницею не вимагалось.
З метою перевірки даних, зазначених у товаросупровідних документах, Держмитслужбою України направлено запит № 20/20-01-01/11/415 від 20.04.2023 року до Туркменекспертизи «Торгово-промислової палати Туркменістану» та отримано відповідь, що сертифікат походження товару форми А за № ТМ UA 27971249 від 29.03.2023 не було видано.
У зв`язку з чим, митний орган прийшов до висновку, що під час переміщення вищезазначеного товару, були надані неправдиві дані стосовно країни походження товарів та дії підприємства в особі її керівника кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України.
Проте дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані захисником докази, судом приходить до переконання, що митним органом помилково зроблено висновок стосовно недостовірних даних у товаросупровідних документах в частині походження товару, виходячи з наступного.
Статтею 198 МК України «Подання документів та відомостей митним органам у пунктах пропуску через державний кордон України» передбачено, що митному органу в пункті пропуску через державний кордон України, згідно із статтею 335 МК України, подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 335 МК України встановлено вичерпний перелік документів, які декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають митному органу в паперовій або електронній формі під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон, серед переліку яких, сертифікат походження товару не передбачений зазначеними положеннями в якості обов`язкового товаросупровідного чи комерційного документа для переміщення товару через митний кордон України без якого неможливо одержати дозвіл митниці для переміщення товарів.
У зв`язку з цим, сертифікат походження не вимагався Одеською митницею та не надавався під час переміщення товару карбамід на баржі WHITE STAR, що підтверджується наданими митницею матеріалами справи про порушення митних правил.
Суд звертає увагу, що процедура та поняття «переміщення товарів через митний кордон України» врегульовані Розділом VI Митного кодексу України, а питання щодо «митного оформлення товарів» зовсім іншим Розділом VIII. Також при визначенні критеріїв митної справи приписами статті 7 МК України відокремлюються поняття переміщення товарів через митний кордон України та їх митного контролю/митного оформлення. Крім цього, поняття етапів переміщення через митний кордон та митного оформлення розмежовує стаття 458 МК України, якою встановлюється поняття порушення митних правил.
Отже, поняття «переміщення товарів через митний кордон» та «митне оформлення товарів» ототожнювати безпідставно, оскільки сукупність дій, пов`язаних із «переміщенням товарів» у будь-який спосіб у відповідному напрямку відповідно до чинних нормативно-правових актів складається з процедур прибуття товарів у пункт пропуску, їх зберігання під митним контролем та вивезення їх за межі пункту пропуску на митну територію України на підставі, зокрема, митних декларацій за якими товари поміщуються у відповідний митний режим, «митне оформлення» у свою чергу розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Тільки на цьому етапі проведення митних формальностей, тобто коли товар вже знаходився на митній території України, агентом з митного оформлення (який діяв в інтересах підприємства) було внесено до митної декларації відомості про сертифікат походження № ТМ UA 27971249 від 29.03.2023 (який отримано від продавця - компанії «AGRO CHAIN GENERAL TRADING LLC») та надано до митниці разом з пакетом документів для митного оформлення.
Тобто, сертифікат № ТМ UA 27971249 від 29.03.2023 було представлено Одеській митниці митним брокером лише на етапі митного оформлення, а не переміщення товарів через митний кордон.
Крім того, в контракті, інвойсі, також вказано, що «Сечовина гранульована» була вироблена державним концерном «Туркменхімія» (Туркменістан).
Натомість, Одеською митницею жодним чином не спростовано цю інформацію про виробника та не представлено доказів, що виробник в дійсності інший, в тому числі, що товар походження не з Туркменістану. Матеріали справи не містять інформації, яка саме країна є країною походження карбаміду.
Одеською митницею, на підтвердження викладених в протоколі про порушення митних правил обставин, не вжито жодних перевірочних заходів для встановлення ким та де саме вироблений цей товар.
В графі 33 «код товару» декларації зазначено 31021010 (згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності - сечовина із вмістом більш як 45 мас.% азоту у перерахунку на сухий безводний продукт) та за даний товар встановлено ставку мита у розмірі 6,5% (як пільгова так і повна), згідно Закону України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 року за №2697-ІХ.
У даному випадку, факт походження товару «Туркменістан», як було зазначено при митному оформлені, жодним чином не впливало на обсяг суми митних платежів та не надавало інших преференцій чи спрощень при митному оформленні, крім того, як встановлено, підприємством було сплачено мито за повною ставкою у розмірі 6,5 %, що свідчить, про відсутність у ОСОБА_1 прямого умислу чи мотиву на зменшення митних платежів чи приховування від митного контролю або надання митниці документів, які містять неправдиві дані щодо країни походження товару, оскільки ці дії не несуть жодного сенсу в частині визначення митних платежів.
Згідно з положеннями частини 8 статті 43 МК України, у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Після того, як Одеською митницею було повідомлено ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» про можливі сумніви щодо країни походження товару «Сечовина (Карбомід)», компанія звернулась до «AGRO CHAIN GENERAL TRADING LLC» (продавця) та Торгово-промислової палати Туркменістану для отримання підтвердження країни походження та надання додаткових відомостей про країну походження.
З листа компанії «AGRO CHAIN GENERAL TRADING LLC» № ACGT/060501 від 05.06.2023 року, зокрема вбачається, що «..у своєму листі від 20.04.2023 року Туркменекспертиза» надала оцінку іншому пакету документів. Насправді, помилка сталась через неточний документ, наданий логістичною компанією» та разом з відповіддю надано всі документи щодо експортно-імпортних операцій й низки перепродаж цього товару між компаніями Туркменістану, Туреччини та ОАЕ на підтвердження автентичності інформації щодо країни походження товару.
Крім цього, на підтвердження походження товару «карбамід» в Туркменістані імпортером «ОПТІМА ТРЕЙД» отримано від продавця та його іноземних контрагентів низку документів, які захисником були надані до суду та дослідженні у судовому засіданні (зокрема, лист Торгово-промислової палати України № 1573/11.0-7 від 02.06.2023 року; лист Торгово-промислової палати України № 1658/11.0-7 від 13.06.2023 року; лист Торгово-промислової палати Туркменістану № 04/49-1 від 02.06.2023 року про підтвердження сертифікатів походження; лист Торгово-промислової палати Туркменістану № 04/54-01 від 12.06.2023 року про підтвердження сертифікатів походження; лист Посольства Туркменістану в Україні № 38/1-470 від 07.06.2023 року про підтвердження видачі сертифікатів про походження товару).
Як слідує із відповідей Торгово-промислової палати Туркменістану (в тому числі через Посольство Туркменістану в Україні), підтверджено виробництво карбаміду заводом «Марикарбамід» Державного концерну «Туркменхімія» (зокрема Актами експертизи походження товару), та видано нові сертифікати походження форми СТ-1, в яких вказано одержувачем ТОВ «ОСКАР ОПТІМА», а також зазначено усі компанії-нерезиденти, які були покупцями карбамід починаючи від Індивідуального підприємства «Беркарар ада» (Туркменістан) до українського імпортера.
Тобто, усі надані суду докази у їх сукупності свідчать про походження товару саме з Туркменістану. Попри це, працівниками митниці не було надано жодних доказів на підтвердження походження товару іншою країною, ніж Туркменістан, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що твердження митного органу здійснено на припущеннях.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Враховуючи усі надані документи та докази, суд приходить до висновку, що матеріали справи про порушення митних правил не містять достатніх підстав, які б беззаперечно вказували на походження товару з будь-якої іншої країни, окрім Туркменістану, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до Митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд, керуючись вищенаведеними нормами, зокрема, європейського права, вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеністю вини ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 268, 460, 472, 527, 528, 529 МК України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Л. Кузьменко