Справа № 752/5166/23 Головуючий в суді І інстанції - Бойко О.В.
Провадження № 33/824/3901/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не пацюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, 07.03.2023 року о 16 год. 10 хв., у м. Києві по вул. Антоновича, 176, перевозив пасажирів автомобілем «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , на комерційній основі, який переобладнаний, а саме: встановлено додатково пасажирські місця. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 31.3.а ПДР України, тобто вчинив адміністративний проступок передбачений ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (пятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн. з позбавлення права керування транспортним засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції, які містяться у постанові здійсненні із порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідають дійсним обставинам справи, здійснені на підставі неналежного доказу.

Також, вважає, що судом не було враховано, той факт, що інкриміноване ОСОБА_1 керування транспортним засобом, який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів, що був переобладнаний з порушенням вимог ПДР, водночас, складений відносно ОСОБА_1 протокол не містить інформації, яка б доводила ту обставину, що вказаний транспортний засіб використовувався саме для надання таких послуг.

Вказує, що надана постанова серії БАД №442291, яка дає змогу кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності саме за ч.4 ст.121 КУпАП за ознакою повторності вчинення адміністративного правопорушення, не містить усіх необхідних реквізитів для її достовірної ідентифікації документа як доказу в розумінні ст. 251 КУпАП.

Одночасно, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №461801 не додано доказу, який би підтверджував фактичні обставини справи стосовного того, що транспортний засіб використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів.

Окрім того, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що судом порушено його право на участь у судовому засіданні, що позбавило його можливості під час слухання справи висловити свої доводи, надати пояснення та заперечення по справі.

Суд першої інстанції в постанові від 25.05.2023 суд зазначив, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце, однак, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки жодних повідомлень про призначення справи про адміністративне правопорушення до судового розгляду йому не надсилалось, за вказаним у клопотанні номером телефону СМС - повідомлень не надходило, що фактично позбавило його на доступ до правосуддя.

Відтак на думку апелянта, оскільки, ним було пропущено строк на апеляційне оскарження з об`єктивних причин, так як про дату, чає та місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином, копію вказаної постанови не отримував до 13.07.2023, тому строк на апеляційне оскарження необхідно відраховувати з дня ознайомлення з матеріалами справи, а саме 13.07.2023.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що цей строк підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на встановлені та наведені в оскаржуваній постанові обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим з огляду на таке.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав свої пояснення, та повідомив суду що так в автомобілі було два лишніх сидіння, автомобіль, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю БО «Блогодійний фонд евро» та зазначає, що можливо винний в тому що, не взяв технічний паспорт та не перерахував сидіння. Повідомив, що його попросили поїхати завезти гуманітарну допомогу у м. Київ, тому що він мав категорію прав, коли повертався назад підібрав по дорозі додому 5 чоловік і рухався в напрямку м. Білої Церкви. На той момент автомобіль не надавав ніяких послуг на перевезення пасажирів на комерційній основі, як зазначено в протоколі. Документів поліції ніяких не надавалось на маршрут чи інше перевезення, повідомити чому поліція так написала не може.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 121 КУпАП особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 252 КУпАП встановлено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду не дотримався вищевказаних вимог закону.

Згідно підпункту 31.3 а ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Обґрунтовуючи своє рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, суддя першої інстанції, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №461801 від 07.03.2023 року та відеозапис.

Слід зазначити, що до протоколу не додані, а ні фото, а ні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в якому визначено вид транспортного засобу (вантажний чи пасажирський) враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Натомість, як встановлено апеляційним судом, в матеріалах справи, будь-які інші належні та допустимі докази, крім адміністративного протоколу, які б підтверджували не дотримання водієм вимог п. 31.3 а ПДР України, в матеріалах справи взагалі відсутні.

Тому, доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів про надання послуг на перевезення пасажирів, крім адміністративного протоколу, на підтвердження порушення ним ПДР України, матеріал справи не містять.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, які б поза розумним сумнівом, доводили його вину, а сам по собі протокол, на думку суду, не є достатнім доказом вчинення правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко