Справа № 346/1806/23
Провадження № 33/4808/536/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 31 березня 2023 року о 22 год. 28 хв. у м. Коломия, по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E200» державний номерний знак « НОМЕР_1 », та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а саме від проходження огляду на стан сп`яніння, з використанням приладу «Drager», а також від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою і такою, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків з обставинами справи.

Зазначає, що в мотивувальній частині постанови суд не обґрунтував свій висновок в частині підтверджують обставини вчинених правопорушень.

Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки фактично 31 березня 2023 року він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, і не відмовлявся відповідно до встановленого порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься доказів, які об`єктивно підтверджують мою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що працівниками поліції при зупинці транспортного засобу було грубо порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки його транспортний засіб було зупинено безпідставно, поліцейський не повідомив йому причину зупинення з детальним описом підстави, передбаченої законом, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом. Крім того, Правил дорожнього руху він не порушував, що підтверджується матеріалами справи, в яких відсутні докази притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. А тому у працівників поліції не було законних підстав для зупинення транспортного засобу, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що він погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, але хотів скористатись своїм правом на юридичну допомогу адвоката і проходити огляд в присутності адвоката. Він неодноразово повторно наголошував працівникам поліції, що згідний проходити огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності адвоката, який приїде за декілька хвилин. Проте поліцейський повідомив його, що чекати не буде і одразу приступив до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що суд першої інстанції не дав жодної правової оцінки тій обставині, що працівники поліції не вручили йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушили вимоги ст. 254 КУпАП. У справі немає даних про таке вручення або про відмову від його отримання чи направлення його по пошті і таке порушення є істотним порушенням права на захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат Бежук С.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду.

Справа в суді апеляційної інстанції знаходиться на розгляді з 10 липня 2023 року, призначалась до розгляду на 26 липня 2023 року, 16 серпня 2023 року, 29 серпня 2023 року, 07 вересня 2023 року, 20 вересня 2023 року, 03 жовтня 2023 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`являвся. Однак на електронну адресу суду подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку станом здоров`я.

Надана суду довідка №284 з лікарні свідчить про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з діагнозом правобічна ниркова коліка. СКХ. Камінь правого сечоводу.

Будь-яких медичних документів які б беззаперечно свідчили про неможливість участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 не надав.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в суді апеляційної інстанції, оскільки він неодноразово особисто подавав клопотання про відкладення.

Вважаю, що вищенаведені дії особи, яка притягається до відповідальності, є зловживанням процесуальними правами на відкладення розгляду справи.

Беру до уваги, що аналогічна процесуальна поведінка особи була і при розгляді справи в суді першої інстанції, де справа призначалась до розгляду на 02 травня 2023 року, 29 травня 2023 року, 28 червня 2023 року, але ОСОБА_1 на виклик суду не з`являвся, на адресу суду надсилав клопотання про відкладення справи.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та адвоката Бежука С.М.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 березня 2023 року серії ААД № 191861 (а.с. 1) 31 березня 2023 року о 22 год. 28 хв. у в м. Коломия, по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E200» державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Коломийського РВП ГУНП сержантом поліції Білейчук В.Л., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 відмовився власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтверджувати, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та давати пояснення.

Апелянт наголошує, що поліцейські під час складання протоколу не вручили йому копії протоколу, чим порушено право на захист, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у проколі, але не відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. Відсутність копії такого протоколу у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав таку копію, йому відомий зміст протоколу та він користується передбаченими законодавством правами, зокрема правом на захист, про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді, тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою за допомогою приладу Drager 6820, але від такого останній відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, проте від проходження огляду відмовився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано процес зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz E200» державний номерний знак « НОМЕР_1 » у зв`язку з порушенням ПДР. Після зупинки транспортного засобу, працівники поліції повідомили причину зупинки та про те, що ведеться відеофіксація, перевірили документи. На запитання працівника поліції чи вживав алкогольні напої водій ОСОБА_1 відповів, що вживав. У зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але водій ОСОБА_1 відмовився від такого. Після відмови працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, останній погодився, але вказівок працівників поліції не виконував. На повторне запитання працівника поліції чи готовий пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, водій ОСОБА_1 відповів, що згідний, але пізніше бо чекає дзвінка. Працівник поліції повідомив, що такі дії він розцінюватиме, як відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Також працівник поліції роз`яснив водієві права та обов`язки які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 повідомив, що чекає на дзвінок адвоката і на повторне запитання працівника поліції чи готовий проїхати у медичний заклад не давав відповіді, що було розцінено працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також зафіксовано процес складання процесуальних документів та оголошення їх змісту ОСОБА_1 та відмову останнього від підпису складених документів.

Досліджені відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що він погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, але хотів скористатись своїм правом на юридичну допомогу адвоката і проходити огляд в присутності адвоката, але поліцейський повідомив його, що чекати не буде і одразу приступив до складання протоколу про адміністративне правопорушення, не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку проводилась безперервна відеофіксація, тому твердження апелянта, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, не є слушним.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу марки запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 спочатку погодився пройти такий огляд, але на неодноразові вказівки працівників поліції не реагував належним чином, що в подальшому було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Також голослівним є твердження апелянта про відсутність належних та допустимих доказів того, що при керуванні ОСОБА_1 порушив ПДР України, що було підставою для законної зупинки, оскільки таке спростовується змістом матеріалів справи у сукупності зі змістом відеозаписів, з урахуванням письмових доказів по справі та з урахуванням відсутності заперечень причин зупинки на відеозаписах самим ОСОБА_1 під час оформлення правопорушення.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 червня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло