Справа № 539/1772/22
Провадження № 3-в/539/24/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковтун І.О.,

захисника Новосядлого А.В.

представника потерпілого адвоката Кривченка В.І.

розглянувши заяву адвоката Новосядлого А.В., подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року у справі №539/1772/22 про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Адвокат Новосядлий А.В., звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року у справі №539/1772/22 про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши заяву, матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 червня 2023 року в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено наведену вище постанову суду першої інстанції залишено без змін.

21.09.2023 року ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року у справі №539/1772/22 про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, в якій просив переглянути постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року. В заяві посилався на норми КПК України, КАС України при розгляді таких заяв та на практику ЄСПЛ.

Представник потерпілого адвокат Кривченко В.І. в судовому засіданні заперечував проти наведеної вище заяви, проти прийняття її до розгляду.

Захисник Новосядлий А.В. повідомив, що він обґрунтовує подання даної заяви за нормами КПК України та практикою ЄСПЛ.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначені порядок і право осіб на перегляд постанови у справі про адміністративні правопорушення за нововиявленими обставинами.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, навіть у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Перегляд судових рішень по справах про адміністративні правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачений, і місцевий загальний суд не наділений повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили у справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин посилання заявника про застосування норм Кримінального процесуального кодексу України для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з аналогії закону, є безпідставним, оскільки норми КПК України регулюють провадження виключно щодо кримінальних справ і його норми не розповсюджуються на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 459 КПК України, передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, натомість чинна норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

З огляду на визначеність вказаної процедури положеннями КУпАП, принцип аналогії закону в даному випадку застосований бути не може.

Окрім цього, з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, «Зайцев проти Латвії» заява № 65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно з якими правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні ( п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).

Оскільки, санкції ст. 124 КУпАП не передбачають адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст.2 Протоколу № 7 ЄСПЛ.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про відсутність законодавчих підстав для застосування аналогії права у даному випадку, а саме положень Глави 34 КПК України, у зв`язку з чим підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами із застосуванням аналогії закону чи аналогії права не вбачається.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України» жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене, суд проходить до висновку, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами належить повернути особі, яка її подала.

В зв`язку з відсутністю правових підстав для перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами, не потребує вирішення також і клопотання від 26.10.2023 року.

Керуючисьст.283, 294 КУпАП , суд

постановив:

Заяву адвоката Новосядлого А.В., подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року у справі №539/1772/22 - повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду проголошений 27 жовтня 2023 року о 13 годині 00 хвилин.

Суддя Я.В. Просіна