Справа №: 148/1653/23
Провадження № 3/148/992/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, на утриманні має неповнолітню особу, працюючу ФОП « ОСОБА_1 », раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ст. 184 ч. 3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ухилилась від передбачених законодавством обов`язків по вихованню та навчанню сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, який 10.08.2023 близько 21:20 години в м. Тульчині по вул. О.Панченка, керував транспортним засобом "SUZUKI" без документів на право керування таким транспортним засобом, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, тобто скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 ч.3 КУпАП, а саме: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей, що спричинило вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнала, щиро кається, зобов`язався уважніше доглядати за сином. Додатково пояснила, що дозволила сама сину керувати скутером.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 184 КУпАП і повинна нести передбачену законом відповідальність.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, забезпечити засвоєння дитиною моральних правил життя та дотримання нею законів.

У частині 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 визначено, «не піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя» полягає у наступних діях та бездіяльності, зокрема:

- не спілкуванні з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення;

- не сприянню засвоєння дитиною загальновизнаних норм моралі; тощо …

Аналіз приписів Закону України «Про освіту» та Закону України про «Охорону дитинства» дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання та навчання дитини варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків та осіб, що їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатись у тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності тощо.

Об`єктом адміністративного правопорушення за даною статтею, є невиконання або неналежне виконання батьками обов`язку щодо виховання дитини у дусі неухильної поваги до законів України та основоположних норм моралі, що спричинило вчинення неповнолітньою особою адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом не маючи права на таке керування, за ознаками ч. 2 статті 126 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення встановлений в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 774610 від 10.08.2023, поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , відібраних в присутності законного представника, особистими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наданих у судовому засіданні.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги, а також враховано характер та ступінь тяжкості скоєного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, визнання нею своєї вини, її ставлення до вчиненого, майновий та сімейний стан, має на утриманні малолітню особу, а тому адміністративне стягнення необхідно накласти в межах санкції статті у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, що на розсуд суду є достатнім та необхідним для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

В силу ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 184 ч.3, 221, 268,283, 287 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 850,00 (Вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. (Рахунок UA 3689 9998 0313 0901 0600 0002 568, Отримувач коштів УК у Тульч.р-н./ Тульчинськ. р-н./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 536,80 (П`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук