ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/6036/23 Головуючий суддя І інстанції Поліщук Т. В.
Провадження № 33/818/1037/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Найдьонової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 24.06.2023 року о 12:36 год. ОСОБА_1 по вул. Маршала Батицького, 6 в м. Харкові керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звуження зіниць очей, що не реагують на світло. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР «ОНД» відмовився, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та не відповідають дійсності. Вказує, що не керував автомобілем, а лише перебував поруч з автомобілем. Вважає, що працівники поліції упереджено ставились до розгляду справи та незаконно склали протокол стосовно нього. Вказував, що автомобіль потрібен йому для здійснення підприємницької діяльності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Найдьонової О.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться у: відеозаписі з бодікамер працівників поліції; письмових поясненнях свідків.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 3), 24.06.2023 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР ОНД ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

З відомостями цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис та власноручні письмові пояснення у цьому протоколі.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься відеозапис подій за участю ОСОБА_2 (арк. 4), з відомостей якого об`єктивно вбачається, що працівник поліції після складення стосовно ОСОБА_1 протоколу, роз`яснив йому його зміст, а ОСОБА_1 особисто розписався у протоколі, отримав його копію.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто зазначив в протоколі, що відмовляється від пояснень згідно ст. 63 Конституції України.

Ці відомості відеозапису, а також наявність власноручних підписів та пояснень у протоколі поза розумним сумнівом свідчать про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, отже він був обізнаний що стосовно нього був складений такий протоколу.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції під час складення ними протоколу, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 8), 24.06.2023 під час несення служби надійшло орієнтування на службовий планшет порушення ПДР, водій перебуває в стані сп`яніння. Під час відпрацювання орієнтування було виявлено та зупинено ТЗ «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , який був зазначений в орієнтуванні, зупинений ТЗ за адресою м. Харків, вул. Батицького, 6, під керуванням водія панова ОСОБА_3 , 1985 року народження, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та природна блідість обличчя, водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у мед. Закладі КНП «ХОР ОНД», водій відмовився у присутності двох свідків на водія було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування тз та залишилось на місці зупинки без порушень ПДР.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку ОСОБА_1 та його захисника на дії працівників поліції щодо складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у цьому рапорті відповідають дійсності, оскільки узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому заслуговують на увагу.

Поряд з цим, відповідно до відомостей письмових пояснень свідків (арк. 7) вбачається, 24.06.2023 року що їх було залучено працівниками поліції у якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В їх присутності водій авто марки «Тойота», держ. Номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Також в їх присутності ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи (арк. 4) вбачається, що під час, коли працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`янінні, були присутні свідки, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що вони є випадковими безпосередніми очевидцями події, а тому їх пояснення заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей відеозапису вбачається, що під час, коли працівники поліції на службовому автомобілі під`їхали до автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , із-за керма, тобто з водійського місця, вийшов саме ОСОБА_1 . Інших осіб в автомобілі не було. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не сперечався, що він не керував автомобілем, а також повідомляв працівникам поліції «… что мне нужно сделать, чтобы меня не останавливали, чтобы небыло 3-го протокола».

Такі відомості відеозапису вочевидь свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а такі твердження апелянта суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту для уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого останній відмовився у присутності двох свідків. Також, після складення протоколу, працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з його змістом, а останній розписався у ньому, отримав його копію та будь-яким чином не заперечував щодо відомостей, які були в ньому зафіксовані.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Поряд з цим, належить врахувати те, що відповідно до відомостей довідки (арк. 5), ОСОБА_1 отримав посвідчення водія.

Об`єктивно вбачається, що отриманню посвідчення водія передувало складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_1 знає ПДР України.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков