Справа № 314/300/23
Провадження № 3/314/293/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2023 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Мануйлова Н. Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , посада: кухар, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 106878 від 17.01.2023, водій ОСОБА_1 17.01.2023 о 15:50 год. на автодорозі Запоріжжя-Донецьк (24 км) керував автомобілем Kia Magentis державний номер НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою алкотестера «Драгер 6810» № тесту 1237, результат 1,13‰, від додаткового огляду відмовився, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість у судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Івлєв М.М., який заперечив винуватість свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник пояснив, що ОСОБА_1 прокинувся дуже рано, виїхав в дорогу невиспаним, неподалік блок-посту вирішив зупинити автомобіль та поспати, щоб не створити аварійної ситуації на дорозі. Згодом до нього підійшли працівники поліції, розбудили його і змусили переїхати в інше місце. Захисник зазначив, що автомобіль ОСОБА_1 був припаркований на узбіччі таким чином, щоб не перешкоджати руху інших транспортних засобів. ОСОБА_1 перед тим, як заснути в автівці, їв булочку та поперхнувся, вимушений був запити пивом, оскільки будь-якої іншої рідини в автомобілі не було. Керувати після цього транспортним засобом наміру не мав, однак працівники поліції вимагали від нього переїхати в інше місце. Вказане підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції, прямуючи до автівки, яку начебто зупиняє, вже несе в руках червоний військовий квиток ОСОБА_1 , що вказує на той факт, що спілкування ОСОБА_1 та працівника поліції, який вилучив документ, відбулося напередодні.

Суд, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У розумінні ст. 251 КУпАП, відеозапис місця події на рівні з іншими фактичними даними є доказами, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

У судовому засіданні було досліджено долучений працівниками поліції відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупиняється, до нього одразу підходить працівник поліції, при цьому тримаючи в руках червоний військовий квиток.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Наявність провокації з боку працівників поліції стверджується поясненнями захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та переглянутим відеозаписом.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти російської федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти російської федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Матеріалами справи підтверджено, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом фактично було спровоковано самими працівниками поліції, які у подальшому склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції у розумінні ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

21.09.2023