Провадження № 3/204/6970/23
ПОСТАНОВА

іменем України

01 листопада 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 13 жовтня 2023 року о 01 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Курчатова, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухливість ходи. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що погодився пройти огляд в медичному закладі, оскільки не вживав ні алкогольні напої, ні наркотичні засоби, однак у нього не закривався автомобіль, тому він не зміг поїхати на огляд. Додав також, що має певні проблеми з дикцією з дитинства.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським не долучено матеріали відеозапису або пояснення свідків, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 . До протоколу про адміністративне правопорушення долучений диск, який містить файл із відеозаписом, на якому відтворення відеозапису починається з 01 год. 00 хв. 13 жовтня 2023 року та в цей час ОСОБА_1 вже спілкувався з працівниками поліції. Однак часом вчинення адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №557541 зазначено 01 год. 10 хв. Отже, доданий до протоколу диск із відеозаписом не підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , оскільки вказаний відеозапис був здійснений раніше, ніж викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в час, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Також із зазначеного відеозапису вбачається, що поліцейським було озвучено ОСОБА_1 лише одну ознаку сп`яніння, а саме нечітка мова, інші ознаки наркотичного сп`яніння, які згодом були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, співробітники поліції не встановлювали та ОСОБА_1 не озвучували. З даного відеозапису, встановлено, що працівники поліції вирішили зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім нечіткої мови, ті ознаки сп`яніння, які зазвичай пишуть у таких протоколах.

З наданого ОСОБА_1 висновку КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 279, складеного о 12 год. 10 хв. 13 жовтня 2023 року, встановлено, що у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, що спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано, що дає суду підстави для висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 діянь, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: