ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Справа №607/16078/23

провадження № 3/607/6595/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №005424 від 19 серпня 2023 року, 19 серпня 2023 року о 20 год. 17 хв. в с. Великий Ходачків по вул. Центральна Тернопільського району, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував мопедом Апрілія, без номерного знаку та після зупинки мопеду співробітниками поліції вживав алкогольні напої. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. (2.5) 2.10 Є Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання 04 вересня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», що підтверджу обізнаність ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Окрім цього, судове засідання 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про особисте вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативноправових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №005424 від 19 серпня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. (2.5) 2.10 Є Правил дорожнього руху України чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема, що він керував мопедом Апрілія, без номерного знаку та після зупинки мопеду співробітниками поліції вживав алкогольні напої.

Так, частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Також суд зауважує, що стаття 130 КУпАП за своїм змістом є бланкетною, тобто нормою, яка не лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

За таких обставин, у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП мають відображатися чіткі вказівки про порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, певних правил дорожнього руху.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №005424 від 19 серпня 2023 року слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. (2.5) 2.10 Є Правил дорожнього руху України.

Відповідно п.2.10 Є ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно з п.1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Тобто однією з необхідних умов для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.2.10 Є ПДР України є наявність дорожньо-транспортної пригоди та причетності до неї водія.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2023 року о 20 год. 17 хв. в с. Великий Ходачків по вул. Центральна Тернопільського району дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 не відбувалось, оскільки він був зупинений працівниками поліції за інших підстав, а тому відсутні правові підстави для визначення цієї події як «дорожньо-транспортна пригода» в розумінні п.1.10 ПДР та відповідно вважати, що водій ОСОБА_1 порушив п.2.10 Є ПДР України.

Щодо посилання в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №005424 від 19 серпня 2023 року на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, то суд зауважує, за змістом п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого, сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення п. 2.5 ПДР України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, викладена у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №005424 від 19 серпня 2023 року, суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 не відповідає п. 2.5 ПДР України та не відображає ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи, відносно якої складено протокол в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на зазначене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 п.2.10 Є та п. 2.5 ПДР України вчинення яких інкримінується останньому, а суд позбавлений змоги самостійно змінювати формулювання правопорушення, так як обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення покладено на орган або особу, яка складає відповідний протокол, суд приходить до висновку про не доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а відтак про наявність підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 23, 33, 35, 40-1, 130, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець