Справа №760/8538/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Педенко А. М. розглянувши матеріали, що надійшли з Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2023 р. близько 21:50 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим завдав шкоду психологічному здоров`ю дружині та сину, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що 14.04.2023 р. близько 21.50 год. виникло непорозуміння із дружиною ОСОБА_2 внаслідок чого стався конфлікт, в якому винуваті обидві сторони конфлікту. Сварка відбулась в присутності трьох дітей.

27.07.2023 р. на адресу суду подав клопотання про закриття провадження у зв`язку із спливом трьохмісячного строку притягнення до відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не прибула, повідомлялась про розгляд справи належним чином.

Суд заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь, передбачено п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Згідно п. 14 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також не законне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, не надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Матеріалами провадження підтверджуються обставини, що ОСОБА_1 здійснив насильство фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності малолітнього ОСОБА_3 .

Також суд критично ставиться до позиції ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, так як факт вчинення домашнього насильства не оспорюється ОСОБА_1 .

Суддя, оцінивши дослідженні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення знайшла своє повне підтвердження згідно досліджених письмових доказів по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, поясненнями і заявами, доданими до матеріалів справи та долученим відеозаписом.

Аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення насильства в сім`ї.

Однак, згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що правопорушення було вчинено 14.04.2023 р., тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 38, 173-2 ч. 1, 247 п. 7, 251 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: А. М. Педенко