ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/553/23 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Білецького Олексія Васильовича

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Білецького О.В., на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 17.07.2023 о 04 год. 26 хв. на вул. Тролейбусній, 53А в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Daewoo» моделі «Sens», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» № ARLM-0307 (повірка дійсна до 07.06.2023) відмовився. В приміщенні КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Білецький О.В., вважає дану постанову необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням норм процесуального права, та неправильного застосування норм матеріального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що транспортний засіб «Daewoo» моделі «Sens», зупинено працівниками поліції без належних на те підстав, та не повідомлено про причину зупинки, всупереч положенням ст.35 ЗУ Про національну Поліцію, а висновки суду першої інстанції, що підставою зупинки транспортного засобу було порушення комендантської години, є помилковими.

З врахуванням вищенаведеного апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складений за ч.1 ст.130 КУпАП за наслідком такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі, є недопустимими доказами.

Зазначає, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто перебував у ньому.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на недопустимість та неналежність відеозаписів, як доказів, оскільки такі здійснені з порушенням вимог закону, а саме в частині безперервності запису події. Вважає, що порушення порядку здійснення відеофіксації, як доказу винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП призводять до сумнівів відповідності події обставинам справи.

Звертає увагу суду, що у поліцейських були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить відеозапис із нагрудної камери, з якого проглядається, що жодних ознак виявлено не було, а такі були озвучені автоматично, оскільки ОСОБА_1 поліцейські не оглядали щоб віднайти ознаки сп`яніння в безпосередньому контакті з ним.

Відтак, захисник вважає, що ОСОБА_1 не підлягав огляду на стан сп`яніння ані на місці зупинки, ані в медичному закладі, адже огляд проводиться якщо є для цього підстави, які були відсутні у поліцейських.

Також апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 не було вручено направлення на проходження медичного огляду в медичному закладі, а також не надано сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що на переконання апелянта, свідчить про порушення порядку проходження огляду.

Зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснено всіх його прав, передбачених ст.268 КУпАП, та взагалі не роз`яснено прав, передбачених ст.63 Конституції України.

Враховуючи доводи наведені в апеляційній скарзі, сторона захисту переконана, що невідповідність протоколу встановленим вимогам, відсутність доказів доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, свідчать про його невинуватість та відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши апелянта захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,адвоката Білецького О.В., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502260 від 17 липня 2023 року, 17.07.2023 о 04 год. 26 хв. на вул. Тролейбусній, 53А в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Daewoo» моделі «Sens», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» № ARLM-0307 (повірка дійсна до 07.06.2023) відмовився. В приміщенні КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не ознайомили з правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час комендантської години, введеної у зв`язку з дією на території України воєнного стану.

Доводи апелянта про відсутність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом під час дії комендантської години давало підставу працівникам поліції зупинити такий транспортний засіб, що повністю узгоджується з положеннями Закону України Про національну поліцію.

Не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами відеофіксації доводи сторони захисту про те, що правником поліції не повідомлено причину зупинки транспортного засобу та не повідомлено про проведення відеозапису.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, проте виявив бажання пройти огляд в найближчому медичному закладі, де в подальшому також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на дослідженні апеляційним судом відеозаписи, доводи апеляційної скарги захисника, що на відеозаписах відсутні докази руху транспортного засобу та у який спосіб інспектор виявив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 є голослівними, та спростовуються вищенаведеним.

Твердження захисника про те, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував траспортним засобом марки Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , спростовуються переглянутими відеозаписами. Так, як вбачається із відеозаписів, що саме ОСОБА_1 був водієм вказано автомобіля, оскільки саме він знаходився за кермом транспортного засобу.

При цьому, ОСОБА_1 протягом всього часу будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не повідомляв, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.

Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Той факт, що порушено безперервність відеозаписів долучених до матеріалів справи та не відповідність дати та часу на окремих фрагментах відеозапису, що на думку захисту є недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення, а саме відмова водія транспортного засобу, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоров`я. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Не пред`явлення відомостей про технічний пристрій та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювання, про що апелянт вказує в апеляційній скарзі, не може бути підставою для скасування постанови суду, якою ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Згідно п.5 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/73 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, такої вимоги ОСОБА_1 не заявляв.

Твердження апелянта, що йому не було вручено направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння огляд, на що звертає увагу апелянт, є голослівними, оскільки видача водію направлення на проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння чинним законодавством не передбачена. Таке направлення оформлюється поліцейським виключно для лікаря закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія від проходження такого огляду, логічним є його відсутність.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Білецького О.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя