Справа № 638/7504/23
Провадження № 3/638/3462/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є керівником ТОВ Фірма «БРІГ ЛТД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 639/20-40-24-19-04 від 20.06.2023 року керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРІГ ЛТД» ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке виявилося у несвоєчасному поданні податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (додаток 4 ДФ) по строку подання, за 1 квартал 2023 року 10.05.2023, фактично подано 16.05.2023, чим порушено вимоги п.п. 176.2 «б» п.176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП. Порушення встановлено Актом перевірки від 01.06.2023 № 17183/20-40-24-19-04.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Частина 1 статті 163-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Конструкція частини 1 статті 163-4 КУпАП розрізняє серед іншого два різних і взаємовиключних склади адміністративних правопорушень, а саме «неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян» і «несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян».

Правопорушення щодо «неповідомлення» полягає у тому, що після спливу встановленого законом строку на подання відомостей про доходи громадян (у нашому випадку кінець строку - 10.05.2023), особа вважається такою, що почала вчиняти триваюче правопорушення щодо «неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян» і продовжує перебувати в стані безперервного вчинення правопорушення до моменту виявлення цього правопорушення. Це правопорушення є триваючим і строк накладення стягнення за його вчинення становить 3 місяці з дня його виявлення.

Однак якщо особа самостійно припиняє вчинення такого правопорушення, перш ніж його буде виявлено, шляхом подання відповідних відомостей, хоча і поза межами встановленого законом строку (у нашому випадку 16.05.2023), то в її діях вбачається наявність іншого складу правопорушення, відмінного від «неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян», а саме «несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян», яке не є триваючим, а є закінченим в день виконання об`єктивної сторони правопорушення (в день «несвоєчасного подання відомостей»).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в провину ОСОБА_1 ставиться правопорушення щодо несвоєчасного повідомлення за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що дане правопорушення не є триваючим, і оскільки датою його вчинення є 16.05.2023 року, тому на час розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення сплив.

При цьому логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, тоді як вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується

З урахуванням викладеного, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про його винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 163-4, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя О.В. Шишкін