ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1565/23 Справа № 199/2517/23 Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мандзюк О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Мандзюк Ольги Дмитрівни, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 04.02.2023 року о 02:30 годині в м. Дніпро по вул. Калиновій 87л водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння згідно медичного висновку № 689. Огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі зі згоди водія, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року та просить закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі, в розумінні ст.251 КУпАП докази для підтвердження законності підстави зупинення транспортного засобу «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та самого факту його перебування за кермом вказаного транспортного засобу, які є надважливими у даній категорії справ.

Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №448617 від 12.03.2023 року був складений неуповноваженою на те особою, оскільки до суду не було надано завіреної копії службового посвідчення працівника Національної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №448617 та документів, які б підтверджували факт перебування даного наряду поліції на чергуванні 04.02.2023 о 02:30 годин.

Водночас, вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду адміністративної справи, оскільки ОСОБА_1 не був запрошений інспектором поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідних повідомлень про вручення поштового відправлення останньому або інших доказів щодо направлення такого повідомлення, а також йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені Конституцією України та ст.268 КУпАП.

Окрім того, в поданій апеляційні скарзі захисник посилається й на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виявлення у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.10.2015 року (далі Інструкція).

Також, звертає увагу, що всупереч вимогам ст.266 КУпАП та п.8 Розділу ІІ Інструкції працівниками поліції не було належним чином оформлено направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також не було відсторонено його від керування транспортним засобом та вилучено посвідчення водія.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Мандзюк О.Д. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що того вечора додому приїхав його син та повідомив, що автомобіль погано працює. Він вийшов на парковку біля АЗС та став ремонтувати автомобіль. В цей час під`їхали працівники поліції, поцікавилися документами на автомобіль та запідозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння і запропонували проїхати до медичного закладу для медичного огляду. Він погодився та проїхав з патрульними поліцейськими до лікарні, де пройшов медичний огляд. З висновками про наркотичне сп`яніння він знайомий, але стверджує, що наркотики не вживав, можливо це наслідки після вживання енергетичних напоїв. Між тим зазначив, що за кермо автомобіля того дня він не сідав та на час спілкування з поліцейськими транспортним засобом не керував.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №148053 від 04.02.2023, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та висновок КП ДБКЛПД ДОР №689 від 04.02.2023 року.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 148053 від 12.03.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 04.02.2023 року о 02:30 годині в м. Дніпро по вул. Калиновій 87л водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння згідно медичного висновку № 689. Огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі зі згоди водія, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено на виклик не з`явився. Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його копія ним не отримана, оскільки він за викликом не з`явився.

Згідно рапорту поліцейського в2 р1 б2 УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Фесенко М. від 12.03.2023 року (а.с.2), вбачається, що 04.02.2023 під час несення служби в складі екіпажу Легіон-112 за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 87 л, було зупинено т/з Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Водій погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку в мед. закладі. Згідно медичного висновку №689 водій ОСОБА_3 керував т/з в стані наркотичного сп`яніння. На виклик до УПП для складання адміністративних матеріалів не з`явився та у відношенні нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП без його присутності.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2023 року (а.с.3) проведеного лікарем ОСОБА_4 було встановлено, що ОСОБА_1 04.02.2023 року о 02-30 годині перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно довідки інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чернова Є. (а.с.5) вбачається, що згідно із підпунктом 1 пункту 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, у зв`язку з чим надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП за подією від 04.02.2023 до протоколу ААД №148053 від 12.03.2023 немає можливості.

При цьому, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області протокол серії ААД № 148053 від 12.03.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) був складений лише 12.03.2023 року (вихідний день - неділя), тобто через тридцять сім днів, з моменту виявлення правопорушення 04.02.2023 року.

Водночас, апеляційний суд враховує й ті обставини, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 04.02.2023 року був складений 27.02.2023 року (а.с.3), а повідомлення про його запрошення до підрозділу управління патрульної поліції для складання протоколу за вчинення ним адміністративного правопорушення складено 07.03.2023 року за вих. №2979/41/19/01-2023 (а.с.4), тобто через чотирнадцять днів, з дня складення висновку, що свідчить про безпідставність затягування працівниками патрульної поліції строку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи, що розглядаються, відсутні докази, які б свідчили про направлення ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції та про ухилення правопорушника від його від отримання.

Таким чином наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про необхідність явки до УПП в Дніпропетровській області ДПП на 09-00 годину 12.03.2023 року для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП, на що слушно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами. Однак ці порушення закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави апеляційному суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу серії ААД № 148053 від 12.03.2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст.251 КУпАП, неможна вважати допустимим доказом по справі.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин, оскільки працівниками патрульної поліції в порушення приписів ч.2 ст.266 КУпАП до матеріалів справи в обов`язковому порядку не було долучено відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів для підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, як свідчить надана на запит апеляційного суду копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції № 689 від 04.02.2023 року (а.с.61 зв-62зв.) після попереднього обстеження ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest 5510-AL-О б/н спочатку о 03:00 год, а потім о 03:20 год., у останнього вже було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого проведено відбір біологічних зразків для проведення газової хроматографії, тонкошарової хроматографії для підтвердження факту перебування його в стані наркотичного сп`яніння та зазначено дату їх проведення 08.02.2023 року. Тобто, вказані обставини свідчать про те, що працівникам патрульної поліції станом на 03:00 год. 04.02.2023 року, попередньо вже було відомо про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а тому вони були зобов`язані вжити заходів щодо збереження відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, однак цього зроблено не було.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі захисник не оспорює сам факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а лише оспорює факт керування ним автомобілем за наведених у рішенні місцевого суду обставин.

Тому висновки місцевого суду про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на належних доказах. Не є належними доказами у даному випадку рапорт поліцейського в2 р1 б2 УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Фесенко М. від 12.03.2023 року (а.с.2), на який посилався місцевий суд у своєму рішенні, оскільки патрульний поліцейський, як свідок, є зацікавленою особою та його пояснення не мають об`єктивного підтвердження. Крім того, рапорт складений поліцейським Фесенко М. 12.03.2023 року, тобто через чотирнадцять днів, з моменту виявлення правопорушення 04.02.2023 року.

Водночас, не заслуговують на увагу апеляційного суду посилання сторони захисту на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи направлення його на огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки як свідчить надана на запит апеляційного суду копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.62) поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Остапчук Т.А. о 02:30 годині 04.02.2023 року було складено направлення на огляд ОСОБА_1 до КП ДБКЛПД ДОР у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, що не реагують на світло.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Мандзюк О.Д. підлягає задоволенню, а постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Мандзюк Ольги Дмитрівни задовольнити.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО