ПОСТАНОВА

Справа № 947/21384/23

Провадження № 3/947/7495/23

18.09.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ААД№506234 від 22.06.2023, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Калушко І.О. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, яке мало місце 09.06.2023, близько 13.44 год., по пр.Неб.Сотні в м.Одеса, напроти буд.3-А, в порушення вимог п.2.10.а Правил дорожнього руху України, залишила місце ДТП.

Дії ОСОБА_1 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.122-4 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася. Про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Клопотань не надав. Представник ОСОБА_1 адвокат Чепрасов М.І. повідомив, що ОСОБА_1 обізнана про час та місце проведення судового засідання, прибути в судове засідання не може через особисті причини. Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без її участі за участю її представника.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, оскільки відсутні докази її вини.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона дійсно є власницею автомобіля Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , але 09.06.2023 вона на своєму автомобілі не перебувала за адресою: пр.Неб.Сотні в м.Одеса, напроти буд.3-А. Їй не зрозуміло з приводу чого її притягають до адміністративної відповідальності.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , він 09.06.2023 керував автомобілем Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , але не весь час. Він ні на кого не наїжджав.

Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 09.06.2023, близько 13.44 год. вона перетинала пішохідний перехід та автомобіль марки Ауді, водієм якого була жінка, здійснила на неї наїзд. При цьому державного номерного знаку не запам`ятала.

З письмових пояснень потерпілої не зазначено номер транспортного засобу, або інші характерні прикмети транспортного засобу, які б відповідали автомобілю Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , та підтверджували, що це саме цей автомобіль здійснив на неї наїзд.

В матеріалах справи наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України. Але це не свідчить на її провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, оскільки провадження за цим протоколом було закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

В матеріалах справи наявна схема місця ДТП на якій зафіксовано місце наїзду на пішохода та протокол огляду місця ДТП, але в них відсутні відомості, що саме транспортний засіб ОСОБА_1 здійснив наїзд на пішохода.

В матеріалах справи також міститься орієнтування та наслідки розшукових заходів на автомобіль Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 . Разом з тим не відомо, на яких підставах розшукувався саме цей транспортний засіб. Жоден документ у справі не свідчить саме про цей транспортний засіб.

Сама ж ОСОБА_1 , не заперечує того факту, що автомобіль Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , належить саме їй. Але вона заперечує факт наїзду на пішохода.

Разом з тим, навіть після встановлення внаслідок розшукових заходів автомобіля, який, начебто, скоїв наїзд на пішохода, поліцейські не оглянули транспортний засіб, не зафіксували на ньому можливі механічні пошкодження чи пошкодження лакофарбового покриття або сліди їх відновлення.

Вказаний протокол про адміністративне порушення стосовно ОСОБА_1 був складений інспектором поліції 22.06.2023 та вперше надійшов до канцелярії суду 04.07.2023. Матеріали справи про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом були предметом розгляду суду та поверталися до УПП в Одеській області для усунення недоліків та належного оформлення.

Вдруге протокол про адміністративне порушення стосовно ОСОБА_1 надійшов до канцелярії суду 11.09.2023.

Додатково інспектором поліції до матеріалів був доданий диск з записом обставин вчинення правопорушення, про яке йдеться в протоколі, який був досліджений в судовому засіданні.

Разом з тим, незважаючи на те, що на відеозапису зафіксований момент наїзду на пішохода ОСОБА_3 та залишення водієм місця ДТП, але відсутні докази того, що наїзд здійснив саме автомобіль Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , оскільки не видно номерного знаку автомобіля та водія.

Тому висновок інспектора поліції про те, що ОСОБА_1 залишила місце ДТП передчасний.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення через безпідставність його складання також визнається недопустимим доказом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також принцип презумпції невинуватості, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, справа про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати невинуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.