Справа № 442/4428/23
Провадження №3/442/1710/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 липня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління СБУ у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ "ВКФ ДЗАК", в порушення вимог статті 28 Закону та пунктів 116, 434, 435 Порядку, взятого на себе письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, не вжив заходів щодо охорони державної таємниці на підприємстві у відповідності до вимог режиму секретності. Вказане призвело до порушень вимог законодавства, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого ТОВ "ВКФ ДЗАК".

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про слухання справи у його відсутності та визнання вини.

П. 6 ч. 1 ст. 212-2 КупАП передбачає адміністративну відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні законодавства про державну таємницю, а саме вчиненні діянь зазначених пп. 1-9 ч. 1 коментованої статті.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктами цього правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Відомості, що становлять державну таємницю, це інформація у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки і охорони правопорядку, розголошення якої може завдати шкоди національній безпеці України і які рішенням державних експертів з питань таємниць визнано державною таємницею та включено до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (ЗВДТ). З моменту опублікування зазначеного Зводу (змін до нього) ці відомості підлягають охороні з боку держави як такі, що становлять державну таємницю, хоча б на цей час вони ще не були матеріалізовані.

Зовнішньою (матеріальною) ознакою віднесення документа, виробу або іншого матеріального носія інформації до предметів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, є наданий йому гриф секретності реквізит матеріального носія таємної інформації, який засвідчує ступінь її секретності («особливої важливості», «цілком таємно», «таємно»). Строк, протягом якого діє рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановлюється Державним експертом з питань таємниць, але не може перевищувати для зазначених видів інформації відповідно 5, 10, 30 і років. Проте після закінчення зазначеного строку його може бути подовжено.

Конкретні види інформації, яка належить до державної таємниці, перелічені у Законі України «Про державну таємницю». Ними є інформація у сфері: 1) оборони; 2) економіки, науки і техніки; 3) зовнішніх відносин; 4) у сфері державної безпеки та охорони правопорядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 62/26/3995 від 19.06.2023, зобов`язанням ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці та витягом з акту перевірки стану охорони державної таємниці в ТОВ „Виробничо-комерційна фірма ДЗАК.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці.

З врахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, обтяжуючих та пом`якшуючих обставини, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір.

Керуючись ст. ст.п. 6 ч. 1 ст. 212-2 , 283, 284 КУпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар