КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/258/22

24 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 21 березня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просив про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що судові повістки про виклик до суду він не отримував, копія оскаржуваної постанови йому судом не надсилась. Зматеріалами справи його представник ознайомився 17 березня 2023 року.

З огляду на вище викладене, просив суд поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року, так як він пропущений з поважних причин .

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2022 року Києво- Святошинським районним судомКиївської області було ухвалено оскаржувану постанову без участі ОСОБА_1 . Доказів того, що ОСОБА_1 був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи судом 09 червня 2022 року матеріали справи не містять.

Відповідно до супровідного листа Києво-Святошинського районного суду Київської області копію постанови суду від 09 червня 2022 року було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , дата відправлення в листі не зазначена. Проте, в матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1

17 березня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Федак Максим Леонідович ознайомився з матеріалами даної справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою від 15 березня 2023 року. 21 березня 2023 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову суду від 09 червня 2022 року.

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Києво- Святошинського районного суду Київської області слід визнати поважними та поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 20 грудня 2021 року його автомобіль було зупинено співробітниками поліції за начебто порушення ним вимог дорожніх знаків. В подальшому, коли його викликали до суду, він дізнався, що відносно нього співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП- за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує на те, що в судове засідання, яке було призначена на 24 січня 2022 року, він з`явився та суддя повідомив йому, що дану справу буде закрито у зв`язку з недоведеністю його вини.

В подальшому, 11 березня 2023 року працівниками поліції відносно нього було складено протокол за керування автомобілем, будучи позбавленим прав керування транспортними засобами на підставі оскаржуваної постанови, про яку він нічого не знав. 20 грудня 2021 року його працівники проліції не відсторонювали його від керування транспортним засобом.

Вказує на те, що постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2022 року дану справу було повернуто до Бучанського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення, так як до справи долучено відеозапис події з боді камери працівника поліції, який не стосується даної справи та ОСОБА_1 . Після повернення матеріалів даної адміністративної справи до суду першої інстанції вказані недоліки працівниками поліції усунено не було, відеозапис події від 20 грудня 2021 року за його участю до справи долучено не було у зв`язку із закінченням строків його зберігання. Проте, незважаючи на це, суд першої інстанції визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП при відсутності належних доказів вчинення ним даного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Федак Максим Леонідович повністю підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року та закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, суд першої інстанції посилався на доведеність вини ОСОБА_1 наявними у справі належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.68Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 078675, складеного поліцейським ВП № 1 Бучанського РУП рядовим поліції Климчуком Дмитром Ігоровичем, 20 грудня 2021року, о 23 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 в с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

20 грудня 2021 року поліцейським ВП № 1 Бучанського РУП рядовим поліції Климчуком Дмитром Ігоровичем було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Ірпінської міської центральної лікарні (м. Буча, вул. Польова,19) ОСОБА_1 .

20 грудня 2021 року поліцейським ВП № 1 Бучанського РУП рядовим поліції Климчуком Дмитром Ігоровичем було відібрано пояснення у ОСОБА_2 в яких останній зазначив, що 20 грудня 2021 року за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська 1 він став свідком, як гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився, від підпису в протоколі відмовився.

20 грудня 2021 року поліцейським ВРПП рядовим поліції Вертенецьким було відібрано пояснення у ОСОБА_3 в яких останній зазначив, що 20 грудня 2021 року за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська 1 він став свідком, як гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився, від підпису в протоколі відмовився.

В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної боді камери співробітників поліції, проте зазначений відеозапис суд не приймає у якості доказу, оскільки на відеозаписі зафіксовано факт зупинки транспортного засобу «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2022 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто до Бучанського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.

18 травня 2022 року до Києво- Святошинського районного суду Київської області від Бучанського РУП ГУНП в Київській області повернулись матеріали даної адміністративної справи.

Відповідно до листа Бучанського РУП ГУНП в Київській області надання відеозаписів з камер працівників поліції, які складали адміністративні матеріали відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є неможливим, так як для записів відеофіксації події із використанням портативних відео реєстраторів встановлені обмежені терміни зберігання згідно технічних характеристик виробника програмного забезпечення, які не можуть перевищувати 30 днів з моменту фіксування події на відповідний прилад. З огляду на те, що з моменту подій пройшов визначений термін, надання аудіо- відеозаписів є неможливим.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що у грудні 2021 року його було зупинено співробітниками поліції, він показав їм документи в додатку «ДІЯ» та поїхав далі. В подальшому він отримав повідомлення про виклик до суду. На засідання він з`явився та пояснив суду обставини справи. Зазначив, що він не знав, що відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2021 року за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

З наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції неможливо достовірно встановити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, тобто, встановити порушення останнім п. 2.5 правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження тесту. З вказаних пояснень свідків неможливо достовірно встановити від якого саме огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився ОСОБА_1 та чи було взагалі запропоновано останньому пройти огляд на місці зупинки та у лікаря нарколога.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заперечує факт своєї відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні інші докази, які б в сукупності з вказаними доками достовірно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної боді камери працівників поліції, на якому б були зафіксовані події, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказаний протокол не містить жодного підпису та пояснень ОСОБА_1 .

З огляду на досліджені матеріали справи, надані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника та, з урахуванням того, що адміністративний матеріал не містить належних та допустимих доказів, які достовірно підтверджують факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови 20 грудня 2021 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2022 рокускасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КупАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: