Провадження № 33/824/4180/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та піддано адіміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Згідно постанови судді 22 квітня 2023 року о 13 год. 17 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконала вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу на стаціонарному посту по вул. Цілинній, 2-А у м. Києві, які завчасно подані за допомогою сигнального диску з червоним сигналом, спеціальних звукових і світлових сигналів про зупинку, та була зупинена шляхом переслідування на службовому автомобілі за адресою: м. Київ, вул. Цілинна, 7.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, в якій просить його поновити, як пропущений з поважних причин.

Вказує, що вона взагалі не отримувала жодних повісток чи повідомлень від Голосіївського районного суду м. Києва щодо розгляду справи №752/10353/23, лише випадково, будучи на відділенні Укрпошта, 29.07.2023 року дізналась про те, що з Голосіївського районного суду м. Києва до неї є конверт, вмістом якого була оскаржувана постанова.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що вона не бачила взагалі звернену до неї вимогу про зупинку від працівників патрульної поліції, що і підтверджується матеріалам відеозапису з нагрудної боді-камери.

Звертає увагу на відсутність доказів про те, що працівники поліції її переслідували, а вона намагалась від них втекти.

Висновок судді місцевого суду про доведеність її винуватості зправовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.122-2 КУ КУпАП за обставин, встановлених у постанові суді місцевого суду, не можна визнати обґрунтованим, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, адвоката Штепи Р.П. - захисника ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

За змістом ст.ст.245, 251, 252, 278 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За вимогами ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи подібних не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД

№442841 від 22.04.2023 року ОСОБА_1 22 квітня 2023 року о 13 год. 17 хв. керуючи транспортним засобом «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконала вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу на стаціонарному посту по вулиці Цілинній, 2-А у м. Києві, які завчасно подані за допомогою сигнального диску з червоним сигналом, спеціальних звукових і світлових сигналів про зупинку та була зупинена шляхом переслідування на службовому автомобілі за адресою: м. Київ, вул. Цілинна, 7.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.8.9 г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Дії особи кваліфіковані за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Враховуючи дані обставини, суд вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушення

п.8.9 г)Правил дорожнього руху України, а тому суд вірно вважає, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2023 року серії ААД №442841, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

- відеозаписом з боді камери, долученим до матеріалів справи.

Ставити під сумнів дані докази, зібрані працівниками поліції, у апеляційної інстанції немає підстав.

При цьому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, вважаю спробою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 поспішала до маленької дитини, не є такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП є правильною.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого рішення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції викликались працівників патрульної поліції, якими 22 квітня 2023 року о 13 год. 30 хв. був зупинений автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №442841, за ч.1 ст.122-2 КУпАП, для дачі пояснень по справі. Проте, вказані особи в судове засідання не з`явились.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Щодо ж стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року, то вони є слушними та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обгрунтованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник