Справа № 490/3474/22
Провадження № 33/812/292/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Чубенко Жанни Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чубенко Ж.А., на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , діючи через свого захисника адвоката Чубенка Ж.А., просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_2 не отримував судових повідомлень про час та місце слухання справи; судом першої інстанції не перевірено чи дозволений до використання Драгер № 144, з застосуванням якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння; працівниками поліції було порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення огляд проводився без участі двох свідків всупереч вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та не було вручено копії акту огляду; також посилався на помилковість висновку суду про визнання ним своєї вини підписанням акту огляду на стан сп`яніння, зазначав, що його підпис свідчить тільки про ознайомлення з актом.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспожив-стандартом ; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Вимоги до змісту протоколів про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою МВД України 6 листопада 2015 року №1376 (далі Інструкція №1376).

З матеріалів справи вбачається, що протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 29 липня 2022 року відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325742 про те, що о 12 год. 15 хв 29 липня 2022 року, рухаючись на перехресті доріг вул. Набережної та вул. Пушкінської в м. Миколаєві, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DAF XF 954303 державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. У водія були виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення, нестійка хода. Огляд, на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу "Drager №144". Результат огляду - 0,31 ‰.

Цими своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та результат тесту підписані ОСОБА_1 без будь-яких заперечень чи зауважень.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис про те, що гр. ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

В акті огляду на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора Драгер вбачається, що результат огляду є позитивним 0,31 ‰. Також має місце запис «з результатами згоден ОСОБА_2 , і підпис».

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на запитання працівника поліції чи він вживав алкогольні напої ОСОБА_2 відповідає «Так, вчора», пройшов огляд з застосуванням алкотестеру Драгер та особисто оголосив його результат - 0,31 ‰. Працівник поліції повідомив «Ви знаходитеся в стані алкогольного сп`яніння, відносно Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення». На запитання працівника поліції ОСОБА_2 відповів, що з результатом тесту згоден, їхати до медичного закладу необхідності немає. Працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та 268 КУпАП, оголошено протокол про адміністративне правопорушення та вручено його копію.

Отже, наявні в справі докази вказують на достовірність керування ОСОБА_1 транспортним засобом DAF XF 954303 державний номер НОМЕР_2 , та на перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на розгляд справи у його відсутності без повідомлення про час та місце слухання справи оцінюються судом критично, оскільки ОСОБА_2 повідомлявся про слухання справи через захисника Чубенко Ж.А., та клопотання якої про розгляд справи в режимі відеоконференції задовольнялися судом. Крім цього, повідомлення про розгляд справи розміщалися на офіційному сайті суду.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року, зокрема у справі «Пономарьов проти України», де суд наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити безладний рух судового процесу. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Крім цього, правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Одним з доводів апеляційної скарги є те, що оскільки ОСОБА_2 та його захисник не приймали участі у судовому засіданні суду першої інстанції, то суд не дослідив питання правомірності застосування для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння Драгеру 144.

Цей питання досліджено і вирішено судом апеляційної інстанції.

На задоволення клопотання сторони захисту суд витребував з Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції інформацію про те, чи дозволено використання газоаналізатора Драгер № 144 в Миколаївській області, сертифікат його відповідності та свідоцтво про повірку.

Апеляційному суду надано копію свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5158, сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва та Декларацію про відповідність засобів вимірювальної техніки вимогам технічного регламенту.

Зазначені докази були досліджені в судовому засіданні, то ж суд приходить до висновку про правомірність застосування алкотестеру Драгер для проходження водіями огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника Чубенко Ж.А. про те, що надані Управлінням поліції докази не стосуються газоаналізатору Драгер саме за № 144, суд оцінює критично.

Суду надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5158 газоаналізатору Алкотест 7510 OIML, ARMF-0282, де зазначено, що він відповідає вимогам ДСТУ 89502019.

З роздрукованого результату тесту вбачається, що для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції застосовувався саме алкотест 7510, прилад ARMF-0282.

При цьому і з протоколу про адміністративне правопорушення і з результату тестування вбачається, що № 144 є номером результату тесту, проведеного вказаним вище газоаналізатором.

За таких обставин доводи апелянта про необхідність оцінки газоаналізатора № 144 є помилковими.

Доводи апелянта про необхідність залучення до огляду на стан сп`яніння двох свідків не заслуговують на увагу, оскільки за правилами частини 2 статті 266 КУпАП зі змінами, що мали місце 05 листопада 2021 року, огляд на стан сп`яніння проводиться у присутності двох свідків лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Оскільки у справі, яка переглядається, відеозапис обставин події проводився належним чином, то залучення до огляду свідків не вимагалося.

Таким чином, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чубенко Жанни Анатоліївни залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук