ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ)

потерпілої ОСОБА_2 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , а зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу серії ВАВ№536440 від 29.05.2023, 17.05.2023 о 09.45 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , умисно позбавив свою дружину ОСОБА_2 1986 року народження та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають разом з нею світла в квартирі, чим своїми діями вчинив економічне насилля в сім`ї та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що викладені в протоколі фактичні обставини та додані до нього матеріали не містять ознак того, що ОСОБА_1 вчиняв наведені дії або переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпіла має передбачене законом право, а також матеріали справи не містять доказів того, що описаними у протоколі діями ОСОБА_1 могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є колишнім подружжям. При цьому ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 належить йому на праві власності та в ній проживає його колишня дружина ОСОБА_2 разом з дітьми. Також, встановлено, що 17.05.2023 за заявою ОСОБА_1 працівниками Первомайського РЕС квартира АДРЕСА_3 була відключена від енергопостачання та було знято лічильник.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що у травні 2023 року Первомайський РЕС його повідомив про наявність заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 7 525 грн. і попередив про звернення до суду. Так як ОСОБА_2 з ним не спілкується, то він через дочку повідомив її про необхідність погашення заборгованості, однак колишня дружина, яка мешкала в цій квартирі ніяк не відреагувала. Тому 17.05.2023, коли він звернувся в Первомайський РЕС, то там йому порадили зняти лічильник, і за його заявою працівники РЕС в той же день відключили квартиру від електропостачання і зняли лічильник. В подальшому, після того, як йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 погасила борг, він звернувся до Первомайський РЕС з заявою про встановлення лічильника і вніс відповідну плату.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що наведена ОСОБА_1 версія подій і пояснення його мотивів вказують на відсутність підстав для кваліфікації його дій за ознаками вчинення домашнього насильства.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначила, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі 484/2176/21 було розірвано шлюб у 2021 році між нею та ОСОБА_1 .

Під час шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_3 . Це майно є спільною сумісною власністю. Також є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з нею.

Вказала, що до березня 2023 року ОСОБА_1 періодично проживав у вищевказаній квартирі, відповідно він користувався електричними приладами, і борг за світло, про який він зазначав, є їх спільним боргом.

Зазначила, що 17.05.2023 за заявою ОСОБА_1 було відключено електроенергію працівника Первомайського РЕС у зазначеній квартирі. Як зазначав в суді ОСОБА_1 , це ним було зроблено, оскільки була заборгованість по оплаті за електроенергію.

Вказує, що згідно акту №2845375 від 06.06.2023, світло у квартирі було підключене 06.06.2023. Тобто вона з дітьми проживала без світла із 17.05.2023 по 06.06.2023.

Вважає, що насправді ОСОБА_1 це все зробив з метою нашкодити їй та їх неповнолітнім дітям.

Пояснює, що вона працює бухгалтером у приватному підприємстві «Груз-авто», та із 22 грудня 2022 року тимчасово, на період дії воєнного стану, працює дистанційно. Відповідно до довідки №143/01.135, виданої Первомайським ліцеєм «Лідер» 06.07.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала заняття офлайн з 17.05.2023 по 31.05.2023 на час, коли учні 9-х класів навчалися дистанційно за графіком ліцею «Лідер», у зв`язку з тим, що в домашніх умовах учениця не мала можливості навчатися онлайн.

Зазначає, що про навчання дитини онлайн у школі та про те, що вона працює дистанційно вдома ОСОБА_1 безперечно знав. І він усвідомлював, що відключення світла буде мати негативні наслідки для неї та дітей. На думку потерпілої, ОСОБА_1 вороже налаштований проти неї та умисно відключив світло у квартирі, чим спричинив їй та дітям економічне та психологічне насильство, оскільки позбавив її можливості працювати (заробляти кошти), а дітей можливості навчатися онлайн та на належні побутові умови.

Вважає, що висновки суду першої інстанції фактично будувалися на поясненнях ОСОБА_1 , що не підкріплені жодними доказами, а є його вигадкою, а матеріали справи повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддя не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено, що 17.05.2023 о 09.45 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , умисно позбавив свою дружину ОСОБА_2 1986 року народження та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають разом з нею світла в квартирі, чим своїми діями вчинив економічне насилля в сім`ї.

Як зазначено у цьому протоколі, вищевказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в протоколі фактичні обставини та додані до нього матеріали не містять ознак того, що ОСОБА_1 вчиняв наведені дії або переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпіла має передбачене законом право, а також матеріали справи не містять доказів того, що описаними у протоколі діями ОСОБА_1 , могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наведена ОСОБА_1 версія подій і пояснення його мотивів для відключення електроенергії за місцем проживання його колишньої дружини та дітей, вказують на відсутність підстав для кваліфікації його дій за ознаками вчинення домашнього насильства.

З цими висновками суд не погоджується, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

В суді першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_1 , надаючи аналогічні пояснення, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП не визнав та пояснив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.06.2021 шлюб розірвано. Квартира АДРЕСА_3 належить йому на праві власності.

Після розірвання шлюбу він, оплативши всі комунальні послуги, залишив квартиру колишній дружині з дітьми і став проживати в с. Довга Пристань Первомайського району. В травні 2023 року Первомайський РЕС його повідомив, про наявність заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 7 525 грн. і попередив про звернення до суду. Так як ОСОБА_2 з ним не спілкується, то він через дочку повідомив її про необхідність погашення заборгованості, однак колишня дружина, яка мешкала в цій квартирі, ніяк не відреагувала. Тому 17.05.2023, коли він звернувся в Первомайський РЕС, то там йому порадили зняти лічильник, і за його відповідною заявою працівники РЕС в той же день відключили квартиру від електропостачання і зняли лічильник. Після того, як йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 погасила борг, він звернувся до Первомайський РЕС з заявою про встановлення лічильника і вніс відповідну плату. Так як він в квартирі не проживав, а в ній проживала ОСОБА_2 і не оплачувала спожиті комунальні послуги, в тому числі, і за електроенергію, то він вважає, що вини його ніякої не має, умислу на якесь насилля психологічне чи економічне і схиляння колишньої дружини та дітей до будь-яких дій, у нього не було.

Однак, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справах доказами.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №536440 від 29.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 умисно позбавив свою дружину ОСОБА_2 та малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають разом з нею світла в квартирі, чим своїми діями вчинив економічне насилля в сім`ї та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №536440 від 29.05.2023, вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, згідно рапорту чергового Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Герстмана І. В., 22.05.2023 надійшла заява ОСОБА_2 про те, що 17.05.2023 за адресою АДРЕСА_2 , її колишній чоловік, який являється власником квартири, де на даний момент проживає вона та її малолітні діти, відмовляється подавати заяву до РЕС для підключення електроенергії, яке було опломбовано за несплату податку.

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_2 , вона просить притягнути за домашнє насильство її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який за місцем її проживання по АДРЕСА_2 відключив електроенергію, внаслідок чого позбавив її заробітку, оскільки вона не може працювати онлайн, а також діти не можуть відвідувати уроки онлайн, бо немає Інтернету. Окрім того, діти залишились без гарячої води та нормального харчування внаслідок відсутності електроенергії. Вважає, що вказані дії ОСОБА_6 мають всі ознаки домашнього насильства щодо неї та її дітей.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , у 2021 році вона розлучилася з ОСОБА_1 . Під час шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Незважаючи на те, що вони розлучилися, вони продовжували систематично проживати разом із дітьми в квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира куплена під час шлюбу, хоча оформлена на ОСОБА_1 та він є її власником. З березня 2023 року вони перестали фактично проживати разом ( ОСОБА_1 проживає в с. Довга Пристань у батьків). Під час проживання за останні місяці накопився борг за електроенергію за вказаною адресою. Оскільки вони з ОСОБА_1 на той час ще проживали разом, вона йому повідомила про необхідність дати частину грошей, щоб заплатити за електроенергію, тому що борг виник під час проживання разом, на що ОСОБА_1 повідомив, що він платить аліменти, тому гроші на електроенергію вона повинна брати з аліментів. 17.05.2023 за заявою ОСОБА_1 було здійснено відключення електроенергії за вказаною адресою. Вона не могла підключити електроенергію знову, тому що РЕС вимагав заяву саме власника квартини, котрим являється її колишній чоловік.

Ці письмові пояснення ОСОБА_2 підтвердила в суді першої та апеляційної інстанції, вказавши, що дійсно вона з ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, від шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.06.2021 шлюб розірвано. Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності колишньому чоловіку. Після розірвання шлюбу вона з дітьми залишилася проживати в квартирі і ОСОБА_1 , також до березня 2023 року проживав у квартирі. Про наявність заборгованості за електроенергію ОСОБА_1 знав, але платити відмовлявся, а 17.05.2023 умисно подав заяву в РЕС і квартира була відімкнена від електропостачання, а лічильник знятий. Таким чином ОСОБА_1 позбавив її та дітей електропостачання. Вважає, що він це зробив умисно. Після цього, на її звернення до поліції ОСОБА_1 не реагував і електропостачання не поновлював, хоча 19.05.2023 вона погасила заборгованість.

Ці пояснення про погашення заборгованості підтверджуються чеком, згідно якого 19.05.2023 був погашений борг за електроенергію по АДРЕСА_2 у сумі 7 723 грн (а.с. 37).

Витягом з Державного реєстру правочинів та договором купівлі-продажу квартири від 04.04.2006, підтверджується що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 7-9).

На запит апеляційного суду до АТ «Миколаївоблнерго» Західний округ Філія Первомайського району, було надано відповідь про те, що договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії за адресою АДРЕСА_2 , укладений між АТ «Миколаївоблнерго» та ОСОБА_1 . За цією адресою на ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок. Електропостачання не було відновлено після оплати боргу за електроенергію 19.05.2023, так як для відновлення електропостачання необхідна заява споживача на відновлення електропостачання та оплата послуг на відновлення. 06.06.2023 було проведення підключення електроустановки та після оплати послуг на відновлення електропостачання.

Згідно акту №2845375 від 06.06.2023, світло у квартирі було підключене 06.06.2023. Тобто ОСОБА_2 з дітьми проживала без світла із 17.05.2023 по 06.06.2023, хоча заборгованість за електроенергію була погашена ОСОБА_2 19.05.2023, тобто через два дні після відключення електропостачання.

Однак після цього, електроенергія не була відновлена саме з вини ОСОБА_1 , оскільки власником особового рахунку споживача про надання послуг з розподілу електроенергії є саме ОСОБА_1 , та саме за його заявою мало бути відновлено електропостачання в квартирі, де проживають його колишня дружина та малолітні діти.

Отже, під час апеляційного розгляду доведено, що ОСОБА_1 , як власник особового рахунку з 19.05.2023 по 05.06.2023 (17 днів) умисно не подавав заяву про відновлення електроенергії за місцем проживання його колишньої дружини та двох малолітніх дітей.

Враховуючи, що ОСОБА_2 працює бухгалтером та із 22 грудня 2022 року тимчасово, на період дії воєнного стану, працює дистанційно, відсутність електроенергії за місцем проживання, створило незручності та негативні наслідки.

Окрім того, як вбачається з довідки №143/01.135, виданої Первомайським ліцеєм «Лідер» 06.07.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала заняття офлайн з 17.05.2023 по 31.05.2023 на час, коли учні 9-х класів навчалися дистанційно за графіком ліцею «Лідер», у зв`язку з тим, що в домашніх умовах учениця не мала можливості навчатися онлайн.

Як пояснила ОСОБА_2 , про навчання дитини онлайн у школі та про те, що вона працює дистанційно вдома ОСОБА_1 безперечно знав. І він усвідомлював, що відключення світла буде мати негативні наслідки для неї та дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 до 06.06.2023 умисно не подавав заяву про відновлення електроенергії за адресою АДРЕСА_2 , чим вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки позбавив її можливості працювати (заробляти кошти), а дітей можливості навчатися онлайн та на належні побутові умови.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 17.05.2023, постанова апеляційний судом винесена 14.09.2023. Тобто на момент розгляду справи апеляційний судом сплили строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП для накладення апеляційного стягнення.

За такого, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова оскарженню в касаційному порядку.

Суддя О. М. Фаріонова