ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6777/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дарницького Управління Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП,

встановив:

згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 273755 від 20.09.2023 ОСОБА_1 06.09.2023 близько 15-44 год. за адресою: АДРЕСА_2 ухилилась від передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 , 2010 року народження, внаслідок чого перебувала за місцем мешкання в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вихованням сина займається належним чином, син перебуває під сильним впливом батька ОСОБА_3 . Її чоловік ОСОБА_3 є військовослужбовцем, дома буває рідко, їх стосунки погіршились, у чоловіка склались близькі стосунки з іншої жінкою. Чоловік погрожував їй що піде від неї та забере сина. За міркуванням ОСОБА_1 чоловік планує на підставі хибних обвинувачень таким чином створити докази для обґрунтування його позову до суду про визначення місця проживання дитини. ОСОБА_1 вважає, що долучені до матеріалів справи пояснення сина ОСОБА_4 , були надані під психологічним тиском батька, з яким у неї склалися нездорові взаємини з боку чоловіка, а саме підозрілість, бажання контролювати і підкорювати.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад), а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Ухилятись - це намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось; уникати.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідженням змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не відповідає вимогам статті 256 КпАП України, а саме у ньому не зазначено суть адміністративного правопорушення (в чому полягало ухилення, які обов`язки не виконуються).

На підтвердження викладених у протоколі обставин щодо вчинення ОСОБА_1 ухилення від виконання обов`язків щодо сина надано письмові пояснення малолітнього ОСОБА_4 , датовані 07.09.2023, згідно яких 06.09.2023 перебував вдома з мамою, яка розпивала алкогольні напої в великої кількості та перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вдома мати знаходилась з чоловіком, який перебуває з нею в стосунках. Потім в квартирі виник конфлікт та ОСОБА_6 , почав тягати його за руки, штовхати та в подальшому вдарив. Мати жодних дій не прийняла. Зазначив, що мати часто зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння буває майже не щодня, систематично залишає його одного у квартирі у нічний час. Продукти харчування в дома є, фінансово забезпечує усі його потреби батько. Коли мати не в стані алкогольного сп`яніння вдома поводить себе нормально. Його здоров`ям мати не займається, в лікарню ходить з тіткою та бабусею. З питаннями що виникають при навчанні він звертається до тітки або до батька. Батько з ним не завжди поруч оскільки воює.

Судом установлено, що малолітній ОСОБА_4 опитувався інспектором ювенальної поліції в присутності батька ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Водночас діючим КУпАП не передбачено норм щодо особливостей опитування малолітньої або неповнолітньої особи, у зв`язку з чим суд, керуючись статтею 9 Конституції України та частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», вбачає підстави для застосування аналогії права, а саме норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Стаття 226 КПК України визначає, що допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, роз`яснюється обов`язок про необхідність давання правдивих показань, не попереджуючи про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання.

До початку допиту особам, зазначеним у частині першій цієї статті, роз`яснюється їхній обов`язок бути присутніми при допиті, а також право заперечувати проти запитань та ставити запитання.

Зважаючи на конкретні обставини даної справи, опитування дитини мало бути проведене у присутності педагога або дитячого психолога, проте дитина опитана в присутності батька.

Більше того, з огляду на пояснення ОСОБА_1 , батько дитини має власний інтерес у цій справі, а відтак неможливо виключити його вплив на сина з метою надання необхідних їй пояснень.

За таких обставин суд відкидає вищенаведені пояснення дитини як такі, що не відповідають критерію допустимості доказів.

Положеннями ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже ураховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а викладені у ньому обставини не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, суд дійшов до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Протокол та додані документи не містять відомостей про протиправні, винні, умисні дії чи бездіяльність ОСОБА_1 .

З рапорту, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.09.2023 о 14-44 год. ОСОБА_3 повідомив службу 102, що дружина знаходиться в алкогольному стані, дитина боїться з нею находитись, заявник військовослужбовиць перебуває за межами міста, ШМД не потрібна.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, як наслідок ухилення від виховання сина.

Слід зазначити, що вимогами ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, тобто відповідальність передбачається за таку поведінку, яка свідчить, практично, про невиконання батьками, або особами, які їх замінюють, зазначених обов`язків.

У рішенні по справі «Karelin v. Russia» no. 926/08 ECHR від 20 вересня 2016 року зауважено, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Наведене доводить, що саме з протоколу про адміністративне правопорушення суддя має встановити сукупність достатніх даних, які дозволяють зробити обґрунтований, коректний висновок про ухилення батьків, або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Крім того, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах долучених до нього не вдається за можливе встановити той факт, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання її батьківських обов`язків, зокрема, щодо виховання її сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведена матеріалами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 184, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя М.О.Заставенко