КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1770/2023 Постанова винесена суддею Застрожніковою К.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Бєрьозки Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бєрьозки Ю.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 22 листопада 2022 року о 19 год. 40 хв. по пр. В. Лобановського, 94 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер» Alcotest 7510, ARNF-0332 у встановленому законом порядку, результат 1,17 проміле алкоголю, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бєрьозка Ю.В., вважаючи постанову суду незаконною та такою, що прийнята без врахування усіх обставин справи, з порушенням процедурних норм та норм матеріального права, просить її скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки тому факту, що працівниками поліції порушено процедуру огляду водія на наявність стану сп`яніння, яка врегульована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Зокрема, зазначає, що перед початком медичного огляду ОСОБА_1 не повідомили конкретних фізіологічних ознак, передбачених Інструкцією, які є критеріями стану алкогольного сп`яніння та наявність яких є підставою для початку процедури медичного огляду, тому поліцейські не мали права розпочинати огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

При цьому доданий до протоколу відеозапис розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 демонструють запаковану одноразову трубку спеціального технічного засобу, а також роз`яснюють порядок його застосування. Водночас, на відеозапис не потрапив ані момент зупинки транспортного засобу, ані початок розмови між поліцейським та ОСОБА_1 , тому відеозапис жодним чином не зафіксував чи повідомлялось ОСОБА_1 вказані фізіологічні критерії, які є підставою для початку огляду, чи ні.

До того ж відсутність повної фіксації процесу огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення саме по собі є порушенням процедури, яке у цьому випадку призвело до об`єктивної неможливості встановити усі обставини справи. Тобто, маючи при собі портативні відеореєстратори, працівники поліції мали забезпечити їх безперервну роботу під час спілкування із ОСОБА_1 , його медичного огляду та під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 6 розділу II Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, проте наданий поліцейськими відеозапис було перервано за відсутності свідків аж на 40 хв., та яким не було зафіксовано наступні неодноразові вимоги ОСОБА_1 щодо доставлення його до закладу охорони здоров`я, у зв`язку з чим процедура огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення не була зафіксована повністю, що є грубим порушенням прав ОСОБА_1 .

Також суд залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 неодноразово вимагав у поліцейськихпроходження медичного огляду у закладі охороні здоров`я, але йому відмовили у цьому.

Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_1 має певні проблеми зі слухом, у зв`язку із чим використовує слуховий апарат, і поліцейські були обізнані із цією обставиною, у зв`язку з чим наведена проблема із слухом призвела до того, що під час видихання повітря у трубку спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 погано чув команди поліцейських та переривав видихання повітря раніше, аніж вимагалось за інструкцією приладу.

При цьому ОСОБА_1 є літньою людиною, а тому з фізіологічних причин він має менший об`єм легень, а відтак, припиняв видихати повітря, коли воно в нього закінчувалось, а не за командою поліцейських. Тому, після чергової невдалої спроби, ОСОБА_1 сам запропонував поліцейським поїхати до лікаря та здати кров і все інше, що зафіксовано на відеозаписі, однак на це поліцейський зазначив, що «там такий самий прилад», а також те, що «там кров не приймають, є закон - кров не приймають».

Проте поліцейський надав ОСОБА_1 завідомо неправдиві роз`яснення, чим перешкодив реалізації його права на проходження медичного огляду у спеціалізованому закладі.

Також вказує на те, що після того, як ОСОБА_1 зміг видихнути достатню кількість повітря і прилад показав результат - 1,17%о, він знову попросив доставити його до закладу охорони здоров`я та здати кров. При цьому із контексту розмови є зрозумілим, що ОСОБА_1 стверджував саме про кров тому, що у його побутовому розумінні це біологічний зразок, аналіз якого має показати достовірний результат. Тобто вимога здавати саме кров не була категоричною та виражала лише його вимогу поїхати до лікаря. Проте у відповідь, поліцейські знову надали ОСОБА_1 неправдиві роз`яснення про те, що кров не здається, та перервавши початок розмови ОСОБА_1 , почали роз`яснювати його права та оформлювати протокол про адміністративне правопорушення, чим цілеспрямовано припинили будь-які подальші спроби ОСОБА_1 вимагати огляду у лікаря та грубо порушили право ОСОБА_1 на належний медичний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, суд не врахував, що засіб вимірювальної техніки «Драгер» Аlсоtest ARMF-0332 не дозволений до використання на території України.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, враховуючи, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Бєрьозки Ю.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися на неналежних і недопустимих доказах.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не були дотримані.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, суд першої інстанції прийшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 207873 від 22.11.2022 року, відеозапису збодікамери 472863, чеку приладу Драгер Alcotest 7510 від 22.11.2022 року та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.11.2022 року.

Разом з тим, ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейський з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави вважати, що лише у разі згоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу результат такого огляду можна вважати належним доказом у вчиненні водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, і лише при умові, що огляд було проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

При цьому, вищевказаною Інструкцією визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Зокрема, відповідно до п. 12 Розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Згідно п. 13 Розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, з наведеного слідує, що у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводився на місці зупинки транспортного засобу, його мають доставити до найближчого закладу охорони здоров`я. Що стосується порядку та способу проходження такого огляду, в тому числі визначення виду біологічних зразків та їх відібрання для дослідження, то це визначається безпосередньо працівниками закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції.

Як зазначає захисник Бєрьозка Ю.В., ОСОБА_1 був незгодний з результатами огляду проведеного на місці з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а саме здати кров, про що повідомив працівників поліції. Однак працівники поліції його вимогу проігнорували та повідомили, що у закладі охорони здоров`я кров зараз не здається, а проводиться огляд на стан сп`яніння аналогічним способом.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються і відеозаписом з нагрудної відеокамери, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 декілька разів намагається видихнути повітря у прилад «Драгер», але у нього не виходить. Після чого працівник поліції повідомляє, що оформить це як відмову від проходження огляду, а надалі ОСОБА_1 ще раз продуває в прилад і результат тесту показує 1,17 проміле алкоголю. З вказаним результатом ОСОБА_1 не погоджується і просить здати кров у лікаря, на що працівник поліції зазначає, що кров зараз не здається та почав роз`яснювати ОСОБА_1 права і, що відносно нього буде складено протокол.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимого чинного закону, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду проведеного працівниками поліції на місці із застосуванням спеціального технічного засобу, а відтак, мав бути доставлений для огляду до закладу охорони здоров`я, чого в даному випадку працівниками поліції не було забезпечено, тобто не дотримано вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів і полягає у тому, що такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вказує на неналежність як доказів акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.11.2022 року з результатом - 1,17% та чеку приладу Драгер Alcotest 7510 від 22.11.2022 року, а також протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 207873 від 22.11.2022 року, який є похідним від них доказом.

Вище наведені обставини дають підстави вважати, що наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 доказів недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про те, що він 22 листопада 2022 року о 19 год. 40 хв. по проспекту В. Лобановського, 94 в м. Києві, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням того, що всі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а відтак, апеляційна скарга захисника Бєрьозки Ю.В. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Бєрьозки Ю.В. задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.