ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3019/22

Провадження № 33/4820/150/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Приходченко О.О. на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживає у в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

За постановою суду, 27 жовтня 2022 року близько 20 год. 30 хв., в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби. Приблизно 21 год. 00 хв. посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , на території військової частини НОМЕР_1 , було виявлено у військовослужбовця зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), про що одразу була здійснена доповідь командиру військової частини. Свідком даної події був старший лейтенант ОСОБА_2 . В подальшому солдата ОСОБА_1 , у супроводі посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та представників військової служби правопорядку було направлено до КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» на медичний огляд, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Приходченко О.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, вказане рішення незаконним та необгрунтованим у зв`язку із невідповідністю рішення суду фактичним обставинам справи, відсутністю об`єктивного врахування норм законодавства та обґрунтувань, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Вказує, що під час виявлення ОСОБА_1 із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння він не перебував на території військової частини НОМЕР_1 та обов`язки військової служби на той час не виконував.

Зазначає, що матеріали адміністративного протоколу не містять достатніх, об`єктивних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було виявлено із ознаками алкогольного сп`яніння саме під час перебування на території військової частини, адже він знаходився на відстані близько 1.5 км від місця дислокації батальйону і протилежному немає жодного підтвердження, так само як і тому, що здійснював вказані дії під час виконання обов`язків військової служби, зважаючи на те, що близько 09.00 години цього дня він змінився після чергування та мав час відпочинку до ранку наступної доби.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , а також інші особи з яким він розпивав спиртні напої були примусово доставлені спочатку до місця дислокації батальйону, а потім до медичного закладу та не мали можливості не виконати наказ керівництва, такі дії підпадають під поняття адміністративного затримання. Працівники військової служби правопорядку не тільки не склали протокол про адміністративне затримання, а навіть не були присутні на місці виявлення ОСОБА_1 та інших осіб. При цьому, фактичне затримання та доставку, спочатку до місця дислокації батальйону, а потім до медичного закладу, здійснили посадові особи батальйону, не маючи на це жодного права.

У матеріалах справи відсутнє посилання на те, що лікар, який здійснював медичний огляд, має відповідну кваліфікацію та пройшов таке навчання.

Захист уважає, що медична довідка, яка покладена в основу складання протоколу про адміністративне правопорушення, не може бути взята судом до уваги, адже вказане обстеження здійснене під час фактичного адміністративного затримання, що проведене без належного документування, не уповноваженими на це особами, з порушенням права ОСОБА_1 та інших осіб на правову допомогу під час такого затримання. В матеріалах справи відсутнє направлення для проведення медичного огляду.

У протоколі відсутні відомості про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та підписи понятих.

Крім того, матеріали адміністративної справи не містять висновків службового розслідування, або службової перевірки, які повинні були бути проведені керівництвом військової частини за фактом виявлення ОСОБА_1 на службі з ознаками алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 - упереджений свідок, судом не допитаний, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень не попереджався, тому його показання не можна брати до уваги.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, а апеляційну скаргу необхідно залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд відбувся 19 січня 2023 року за відсутністю учасників судового розгляду даної справи, копію постанови на поштову адресу ОСОБА_1 надіслано місцевим судом 02.02.2023 року поштою, підтвердження про отримання поштового відправлення у справі відсутні. Захиснику Приходченко О.О. копію постанови суду на поштову адресу направлено 30.01.2023 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Статтею 7 встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Визначення особливого періоду наведене в абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», а саме, період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу, правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20КУпАП за кваліфікуючою ознакою виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, в умовах воєнного стану, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обгрунтованим.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВХ 916 від 28.10.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, яким встановлено, що 27.10.2022 року приблизно о 20.30 год. солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в умовах дії особливого періоду, виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння;

- довідки КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» № 295 від 27.10.2022 року, згідно з якою ОСОБА_1 27.10.2022 року о 23 годині 30 хвилин пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і згідно з висновком лікаря ОСОБА_3 у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння;

- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , командира мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 , від 28.10.2022 року, у яких він вказує, що 27.10.2022 року приблизно о 21 год. 00 хв., на території військової частини НОМЕР_1 , виявив солдата ОСОБА_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, про що одразу доповів командиру військової частини. В подальшому солдата ОСОБА_1 було направлено до КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», де після медичного огляду, лікарями встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, зазначеним доказам, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи місцевим судом було вжито належних заходів для встановлення фактичних обставин порушення ОСОБА_1 виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного чи іншого сп`яніння (Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 05:30 24.02.2022 року введено військовий стан)

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду (воєнного стану).

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Підстав вважати результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння необ`єктивними не встановлено, оскільки під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння дотримано встановленої законом процедури і порушення не виявлено.

Доводи захисника про те, що під час виявлення ОСОБА_1 із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння він не перебував на території військової частини НОМЕР_1 та обов`язки військової служби, на той час, не виконував, позбавлені підстав та спростовуються положеннями ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно яких

військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що матеріали адміністративного протоколу не містять достатніх, об`єктивних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було виявлено із ознаками алкогольного сп`яніння саме під час перебування на території військової частини, адже він знаходився на відстані близько 1.5 км від місця дислокації батальйону, при цьому близько 09.00 години цього дня він змінився після чергування та мав час відпочинку до ранку наступної доби, є безпідставними, так як з матеріалів адміністративної справи убачається, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби, що підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , та підписами у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і підстав їм недовіряти у апеляційного суду не має.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 , а також інші особи, які з яким він розпивали спиртні напої, були примусово доставлені спочатку до місця дислокації батальйону, а потім до медичного закладу та не мали можливості не виконати наказ керівництва, при цьому, фактичне затримання та їх доставку, спочатку до місця дислокації батальйону, а потім до медичного закладу, здійснили посадові особи батальйону, не маючи на це жодного права, спростовуються матеріалами адміністративної справи, у яких відсутні відомості про доставку ОСОБА_1 на територію військової частини та застосування до нього адміністративного затримання. Крім того, такі посилання захисника не спростовують вини ОСОБА_1 і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що у матеріалах справи відсутні направлення на проведення огляду на стан сп`яніння та документи про те, що лікар, який здійснював медичний огляд, має відповідну кваліфікацію та пройшов таке навчання, то такі не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 , під час дослідження доказів по справі, які підтверджують обставини, викладені у протоколі. Крім того ОСОБА_1 при огляді на стан алкогольного сп`яніння не заявляв клопотання підтвердити кваліфікацію лікаря, який його оглядав.

Апеляційні доводи про те, що медична довідка, яка покладена в основу складання протоколу про адміністративне правопорушення, не може бути взята судом до уваги, адже вказане обстеження здійснене під час фактичного адміністративного затримання, що проведене без належного документування, не уповноваженими на це особами та з порушенням права ОСОБА_1 та інших осіб на правову допомогу під час такого затримання, то такі доводи є недоцільними, оскільки не відповідають приписам ст.263 КУпАП, з яких слідує, що загальний строк адміністративного затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, становить не більш як 3 години, при цьому ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який виконує обов`язки військової служби на території військової частини безперервно, він був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння на території військової частини, тому не може вважатись адміністративно затриманим. За таких обставин, права ОСОБА_1 не були порушені.

Твердження апелянта про те, що у протоколі відсутні відомості про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та підписи понятих, є безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВХ 916 від 28.10.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, такі відомості наявні, але відсутній підпис останнього, у зв`язку з відмовою поставити підпис, що підтвердили свідки.

Щодо доводів в апеляційній скарзі про те, що матеріали адміністративної справи не містять висновків службового розслідування, або службової перевірки, які повинні були бути проведені керівництвом військової частини за фактом виявлення ОСОБА_1 на службі з ознаками алкогольного сп`яніння, такі доводи не впливають на законність ухваленого місцевим судом рішення і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 - упереджений свідок, судом не допитаний, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень не попереджався, тому його показання не можна брати до уваги, не беруться до уваги, оскільки пояснення даного свідка узгоджуються з іншими доказами у справі і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 172-20 ч. 3КУпАПу виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн., відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Приходченко О.О. строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.