Справа № 199/7526/23
ПОСТАНОВА

іменем України

29.09.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківські обов`язки по догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній 23.08.2023 близько 21:22 годині за адресою: місто Дніпро, пр. Слобожанський, 1 займався бродяжництвом, чим порушила вимоги ст. 150 СК України.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, в тому числі повідомленням у додаток «Viber», яке доставлено адресату о 10:50 годині 18.09.2023. Тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 594269 від 05.09.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 , з яких слідує, що їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що її діти біля «Макдональдс» мили фари на машинах за гроші, про що їй було відомо, оскільки це не вперше.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, уповноважена посадова особа Національної поліції, складаючи у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, виходила з того, що остання раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Проте такий висновок посадової особи Національної поліції не підтверджується доказами, зібраними у справі, оскільки копії постанови судді про накладення ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП до справи не долучено, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 2 є невірною.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, як: «ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».

В той же час, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 05.09.2023 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , враховуючи межі складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей і така перекваліфікація дій ОСОБА_1 в межах однієї статті, тобто з ч. 2 на ч. 1 ст. 184 КУпАП, можлива, оскільки покращує її становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка офіційно не працевлаштована, приймаючи до уваги ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у виді попередження.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційноїскарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко