Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1465/22

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2023 року
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засіданн Кащук Л.С.,
захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності Руденко З.Б.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянки України, і.к. НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
25 вересня 2023 р. о 18 год. 30 хв., в смт. Ружин Бердичівського району Житомирської області, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом - Suzuki, без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота почервоніння обличчя), від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не згоден, від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що того дня 25.09.2023 р. він з другом їхали мопедом, працівники поліції його зупинили, вони зупинились по правилах так злякалась. Поліцейські почали їх обшукувати. Потім коли давали дихати «Драгер», воно забивалось, на четвертий раз він нажав на кнопку і включилось. Поліцейські мали дати йому направлення, але не дали. В «Драгер» він продував тричі і не погоджується з показниками.
Він погодився продути «Драгер», показали показники, потім відмовився від підпису. Працівники поліції не пропонували йому їхати до лікарні. Протокол він не підписував. В його присутності протокол складали та оголошували. Він тоді дуже сильно перехвилювався. Він їхав зі сторони банку і на перехресті його зупинили поліцейські. Склали постанову за керування без шолома. Він сам поїхав в лікарню, там була черга, потім пройшов тест на «Драгер», проводила тест лікар ОСОБА_2 .
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Руденко З.Б. проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечила та просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вважає, що посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке вказане в протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, згідно наявного у справі відеозапису події, який був зафіксований поліцейським на портативний відеореєстратор, водій ОСОБА_1 до початку його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не заперечуючи факту керування транспортним засобом та, погоджуючись на такий огляд, стверджував, що він тверезий, адекватний.
Після одержання результату тестування за допомогою алкотестера «Драгер» - 1.07 проміле ОСОБА_1 з таким результатом не погодився та заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, ОСОБА_1 підлягав направленню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння .
Проте, доказів того, що працівники поліції виконали вимоги ст. 266 КУпАП щодо направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, матеріали справи не містять.
Так, наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу в присутності ОСОБА_1 не виписувалось , йому не роз`яснювалось право пройти такий огляд на підставі наявного в матеріалах справи направлення в медичному закладі.
Також, в самому направленні, яке додане до протоколу про адміністративне правопорушення» в графі « Огляд проводився за допомогою» зазначено «до медичного закладу не направляйся»; вказане направлення не підписано працівником поліції; в протоколі серії ДПР 18 № 198241 від 25.09.2022р. в графі «До протоколу додається» зазначено «розписка, заява, акт огляду», тобто в протоколі не зазначено, що до нього додається направлення до медичного закладу на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу .
Вважає, що зазначене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
За таких обставин вважає, що, при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським було істотно порушено процедуру такого огляду, передбачену ст. 266 КУпАП, - за умови заперечення водія про перебування у стані алкогольного сп`яніння та незгоди з результатами огляду , який був проведений на місці події, останньому не було запропоновано проходження подальшого огляду у найближчому закладі охорони здоров`я за направленням поліцейського.
Допитана в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що працює лікарем КНП «Ружинська РЛ» і того дня до лікарні прийшов ОСОБА_3 , написав заяву, сказав, що хоче освідуватись. Пройшов обстеження, апарат «Драгер» показав, що він тверезий.
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що працює інспектором СРПП ВПД№ 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області і того дня вона була на чергуванні. Вони помітили ОСОБА_1 , який рухався мопедом, без мотошолому, на незареєстрованому транспортному засобу, з пасажиром. ОСОБА_3 було зупинено, у нього були ознаки алкогольного сп`яніння, йому декілька раз було запропоновано пройти освідування . Надали час поспілкуватися з адвокатом. Потім ще декілька раз запропоновано пройти освідування. Кучерук повідомляв, що відмовляється, потім погоджувався і знову відмовлявся. Тому ними було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР.
Направлення до медичного закладу складав її колега. Направлення не вручали особисто, так як воно залишається в матеріалах справи. Виписали направлення, але особа відмовилась проїхати до лікарні. Чому в протоколі не зазначено про направлення, не знає.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 1982641 від 25.09.2022;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- тестом № 152 від 25.09.2022 року, результат якого 1,07%, від підпису особа, що тестувалась ОСОБА_1 відмовився ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння : 1,07 %, з результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, від підпису відмовився.
- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 326491 від 25.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 126 КУпАП;
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський повідомляє водієві, що він зупинений за порушення ПДР. Пасажир транспортного засобу повідомляє, що вживав алкогольні напої. Поліцейський повідомляє про наявність ознак алкогольного сп`яніння. Водій повідомляє, що алкоголь не вживав. Пропонують водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Надають прилад, упаковану трубку, роз`яснюють про порядок проходження, водій продуває, прилад показує результат 1,07%. Водій просить не складати протокол про адміністративне правопорушення так як він має судимість. Поліцейський запитує водія чи погоджується він з результатом тесту та пояснюють, що у разі незгоди з результатом пропонують проїхати йому до лікарні. Водій запитує у поліцейських, що йому робити та просить не складати відносно нього протокол, подзвонити до його матері та інших осіб.
Поліцейські складають процесуальні документи.
Поліцейські неодноразово, безліч раз, запитують у водія, чи погоджуються він з результатом огляду та продовжують пропонувати водію проїхати до лікарні. Водій уникає відповіді та продовжує просити поліцейських не складати протокол про адмінправопорушення. Просить час зателефонувати до адвоката. Поліцейські надають час зателефонувати та знову неодноразово запитують чи погоджується він з результатом, чи проїде до лікарні. Водій повідомляє, що не погоджуєтесь з результатом та відмовляєтесь.
Поліцейський повідомляє, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння та називає їх. Складає протокол про адміністративне правопорушення.
Водій зазначає, що він сьогодні алкогольні напої не вживав, випивав вчора та продовжує просити не складати протокол.
Поліцейський оголошує водію протокол про адміністративне правопорушення.
Пропонує водію поставити підпис. Водій уникає відповіді. Повідомляє, що не керував з ознаками сп`яніння, буде консультуватись з адвокатом. Від підпису в протоколі відмовляється.
Поліцейський з`ясовує у водія чи буде він ставити підпис на результатах тесту, чи він не погоджується.
Водій просить щоб поліцейський надав йому юридичну консультацію.
Поліцейський зачитує водію його права та обов`язки. Поліцейський пропонує поставити підписи в процесуальних документах. Водій уникає відповіді.
Поліцейський оголошує постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та пропонує водію постановити підпис, отри мати копію постанови, водій погоджується та ставить підпис.
Поліцейський знову пропонує водію поставити підписи в протоколі та інших процесуальних документах, водій відмовляється.
Сторона захисту не наводить заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Основними аргументами ОСОБА_1 та його захисника на спростовування події та складу адміністративного правопорушення були посилання на процесуальні недоліки та помилки, яких припустилися, на їх думку, працівники поліції, складаючи протокол у справі про адміністративне правопорушення, збираючи докази у справі та оформлюючи матеріали адміністративної справи.
Отже, суддя у даній справі має вирішити, чи мають місце процесуальні недоліки та помилки при оформленні адміністративного матеріалу та у процедурі огляду на стан сп`яніння, якщо так чи є вони настільки суттєвими, щоб ухвалити виправдувальне судове рішення у даній справі.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 таких дій не вчинив.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 та його захисником не надано.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння та після незгоди з результатами огляду, який був проведений на місці події, останньому не було запропоновано проходження подальшого огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з якого вбачається, що поліцейські, неодноразово пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, так як водій не погоджувався з результатом огляду, який був проведений на місці зупинки транспортного засобу, однак ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу, хоча протягом тривалого часу намагався уникнути відповіді на вказане питання. Тому суд, приймає такі твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як намагання останнього уникнути покарання.
Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , показала, що направлення до медичного закладу складав її колега, однак таке не вручали особисто ОСОБА_1 , так як особа відмовилась проїхати до лікарні, а саме направлення залишається в матеріалах справи.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. А недоліки, допущенні при оформленні адмінматеріалу, не є суттєвими та не спростовують вчиненого особою адміністративного правопорушення.
Стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу де було проведено дослідження зразка крові на вміст алкоголю, то відповідно до вимог пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., визначає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже, вказаний доказ проходження ОСОБА_1 огляду є недопустимим доказом, який не спростовує його винуватість у вчиненні порушення вимог п.2.5 ПДР України.
Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 1982641 від 25.09.2022, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) .
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 20.09.2023року.

Суддя О. В. Митюк.