Справа № 638/8893/23
Провадження № 3/638/3985/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Смирнов В.А., розглянувши клопотання захисника Лєкорєва Р.С., адвоката Васильця С.О. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

22 вересня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Васильця С.О. , про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції між Дзержинським районним судом міста Харкова та Лебединським районним судом Сумської області.

Дослідивши клопотання, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Васильця С.О. відмовити з таких підстав.

Нормами КУпАП проведення судових засідань у справах про адміністративні правопорушення в режимі відеоконференції не передбачено.

Згідно ч. 7ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року N 1402-VIII, учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку вирішення питання, щодо здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, а тому виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону, а саме права кримінального процесуального кодексу України та при вирішенні питання про здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, керуватися положеннями ст. 336КПК України.

Відповідно до ч. 2ст. 336КПК України судухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Положення процесуального законодавства дають підстави вважати, що прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не встановлює обов`язкового проведення судового засідання в режимі відеоконференції у разі наявності про це клопотання сторони.

Постановлення рішення про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду застосовується із врахуванням обставин, що зазначаються у клопотанні про таку участь. Даний спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, у зв`язку з чим повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим участь сторони в судовому засіданні.

Варто зазначити, що згідно з європейськими стандартами «груба необережність» досягається у випадку, якщо: суддя при розгляді конкретної справи відступив від послідовності дій, якої зазвичай дотримується він або його колеги під час розгляду подібних справ (об`єктивна складова), суддя не мав вагомої особистої причини для таких дій (суб`єктивна складова).

Вивчивши заяву захисника ОСОБА_1 , адвоката Васильця С.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суддя приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки у заяві не наведено обґрунтованих, переконливих та достатніх підстав, які б свідчили про необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не надано доказів неможливості прибуття до суду для розгляду справи.

У своїй заяві захисник ОСОБА_1 , адвокат Василець С.О. зазначає, що не можуть брати участь у судовому засіданні у зв`язку з тим, що Харків перебуває під постійними обстрілами з боку військ російської федерації, що становить небезпеку для життя ОСОБА_1 та адвоката Васильця С.О.

Разом з тим, суд звертає увагу адвоката Васильця С.О., що Дзержинський районний суд м.Харкова працює у штратному режимі, апарат суду працює та робота суду є не дистанційною чи віддаленою.

Нажаль по всій території України введений воєнний стан і це становить небезпеку для життя та здоровя всіх жителів України.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, приймаючи до уваги те, що заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не підтверджена поважними причинами, які ускладнюють або роблять неможливим участі правопорушника ОСОБА_1 , та його адвоката Василець С.О. в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника Лєкорєва Р.С., адвоката Васильця С.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 336 КПК України, ст. 283 КУпАП, ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Васильця С.О. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції між Дзержинським районним судом міста Харкова та Лебединським районним судом Сумської області - відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Смирнов