Справа № 206/1487/23
Провадження № 3/206/839/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

02.10.2023року м.Дніпро

Cамарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Нестеренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бублейник В.В.,

особи відносно якої складено протокол: ОСОБА_1 ,

захисника особи відносно якої складено протокол, адвоката Пасічника С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №043859 від 21.03.2023: 21.03.2023 о 03 год. 28 хв. в м.Дніпро, по вул. Святогірська, буд. 13А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-40 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагували на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Пасічник С.О. просили закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у клопотанні, яке в Самарському районному суді м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 043859 від 21.03.2023 р. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про начебто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вказаний Протокол про адміністративне правопорушення, так і інші матеріали адміністративної справи та відео з нагрудних камер поліцейських, додані до Протоколу жодним чином не доводять провину ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні, а навпаки підтверджують його невинуватість.

Відносно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 043859 від 21.03.2023 р. складеного о 03.31 год. вказано, що ОСОБА_1 21.03.2023 р. о 03.28 год. керував транспортним засобом ЗАЗ з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції-.

Таким чином в Протоколі про адмінправопорушення відсутнє викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КПК України викладений в Кодексі, тому що містить інше поняття - ознаками наркотичного сп`яніння, яке не передбачено ст. 130 КУпАП та за яке відсутнє будь-яке покарання.

Рапорт працівника поліції взагалі не може слугувати доказом винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення (Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 524/4668/17).

Направлення серії ДП № 033721 складений 21.03.2023 р. о 03.25 год. до КП ДБКЛПД' ДОР на огляд на стан сп`яніння не містить жодних даних про відмову ОСОБА_1 від отримання вказаного Направлення на проходження огляду на предмет знаходження у стані наркотичного сп`яніння, приймаючи до уваги той факт, що він, виходячи з записів нагрудних камер поліцейських і не відмовлявся від проходження медогляду але тільки дещо пізніше, що, до речі він і зробив.

В матеріалах адміністративної справи до Протокол додано диск з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

На них видно самого ОСОБА_1 та його дружину, які то сідають в транспортний засіб, то виходять з нього, спілкуються з інспекторами поліції, відповідають на їх питання. Втім моменту руху транспортного засобу, або керування ним ОСОБА_2 не зафіксовано. Інших об`єктивних даних про наявність вказаного факту до суду не надано.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора- водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Як зазначено вище, поліцейський прийняв рішення фіксувати відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння за допомогою використання спеціальних технічних засобів нагрудного відео-реєстратора.

В той же час, матеріал відеозапису не містить оголошення, тобто фіксування, ознак сп`яніння у водія; відсутнє роз`яснення водію вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП; відсутнє роз`яснення водію вимог ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; відсутнє роз`яснення права на захист; відсутнє роз`яснення наслідку зміни водієм позиції не проходити огляд на стан сп`яніння та через таку зміну позицію наслідку складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з відсутністю на відеозаписі повної фіксації спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВСУкраїни віді 8.12.2018за №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Виходячи з вищезазначеного, слід констатувати, що запис доданий до протоколу серії ААД № 043859 від 21.03.2023 року зроблений з порушенням вимог п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 за№ 1026.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, на думку сторони захисту, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.І ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і, як наслідок, його законне зупинення за таке порушення. Відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів які би підтвердили факт правопорушення, не підтверджує того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За суттю ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова водія від проходження медичного огляду без підтвердження тієї обставини, що попередньо водій керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не тягне за собою адмінвідповідальності за ст. 130 КУпАП. Отже, на думку сторони захисту в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

Протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене сторона захисту вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, сторона захисту вважає за необхідне клопотати перед судом про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. З ч.І ст. 284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, сторона захисту хоче звернути увагу суду на невідповідність Протоколу серії ААД № 043859 від 21.03.2023 р. про начебто вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та викладених в ньому даних, даним відеозаписів з нагрудних відеорегістраторів поліцейських, запис на яких здійснювався 21.03.2023 р. в період часу з 03.22 год. по 03.51 год., ще й тим фактом, що на них відсутній процес складання Направлення на огляд водія на стан сп`яніння, складений о 03.25 год. 21.03.2023 р., а також що в Протоколі часом вчинення правопорушення значиться 03.28 год„ коли, відповідно до записів з відеорегістраторів, ОСОБА_1 уже протягом 6 хвилин спілкувався з інспекторами поліції.

На підставі викладеного просили судове провадження в адміністративній справі ЄУН 206/1487/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Пасічника С.О. дослідивши матеріали справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №043859 від 21.03.2023; рапорт поліцейського; направлення на огляд водія транспортного засобу; диск з відеозаписом фіксації спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , приходить до наступного.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом встановлено при огляді відеозапису фіксації спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , що на відеозаписі відсутня повна фіксація спілкування поліцейських з водієм, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що відеозапис починається з того як останній спілкувався зі співробітниками поліції, тобто запис, доданий до протоколу серії ААД № 043859 від 21.03.2023 року зроблений з порушенням вимог п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 за№ 1026.

Також судом встановлено, що разом із заявою про закриття справи про адміністративне правопорушення, водієм ОСОБА_1 та його захисником, до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2023 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 21.03.2023 о 13 год. 10 хв. наркоречовин у сечі не виявлено, що також підтверджується хіміко-токсичним аналізом сечі № 38.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що водій, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння,

Суд приходить до висновку, що лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини. Будь-які інші докази, такі як пояснення свідків, або відео фіксація моменту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а також його перебування в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, матеріали справи не містять. Навпаки, водієм ОСОБА_1 та його захисником, спростовано факт перебування його у стані наркотичного сп`яніння 21.03.2023 року, що підтверджується наданим до матеріалів справи висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2023 року.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості особи.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні події і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 283, 247, 252, 266, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.В. Нестеренко