Справа № 519/1622/23 3/519/518/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

місце проживання: АДРЕСА_1

місце роботи, посада: пенсіонер

за ст.122-4, 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №535133 та ААД №535134 від 12.09.2023 відповідно до яких 02.09.2023 о 20:50 год. в м.Одеса, Привокзальна площа, 2, ОСОБА_1 керував т/з Seep р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не виконав вимогу д/з 5.16 «Рух по смугах», здійснивши рух ліворуч зі смуги, яка призначена для руху праворуч, внаслідок чого допустив зіткнення з т/з Suzuki, р.н. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 02.09.2023 о 20:50 год. в м.Одеса, Привокзальна площа, 2, він керував т/з Seep р.н. НОМЕР_1 , на його транспортному засобу ніяких пошкоджень не має, жодних ударів він не відчував. Ознайомившись з доказами, які містяться в матеріалах справи він визнає свою вину у вчиненні ДТП, але жодного умислу в залишенні місця ДТП в нього не було і тому він вважає, що провадження відносного нього за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вина правопорушника підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення та матеріалами адміністративних справ.

Сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому його необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Що стосується наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, то суддя зазначає наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом

Згідно із п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно із п.1.1, 1.2, 1.3 Правил дорожнього руху України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Водночас, як установлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб, водій ОСОБА_1 поїхав з місця пригоди, при цьому не розуміючи та не усвідомлюючи того, що він став учасником ДТП, про що дізнався лише через деякий час, тобто він не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння, а отже, на переконання судді, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, в його діях відсутній.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє до матеріалів справи не долучені.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.36, 122-4, 124, 247, 283-284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуть до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Южний міський суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, дана постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська