Справа № 504/2956/23
Номер провадження 3/504/1986/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топали Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 163548 від 16.07.2023 вбачається, що 16.07.2023 о 14:30 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Світле, СТ «Світанок», вул. Бриста, 1080, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», н/з НОМЕР_2 , згідно Alcotest Драгер ARBL0626 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,89 проміле). Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 16.07.2023 о 14:30 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Світле, СТ «Світанок», вул. Бриста, 1080, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», н/з НОМЕР_2 , без посвідчення водія повторно протягом року, про що складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 163549 за ч.5 ст. 126 КУпАП.

16.07.2023 о 14:30 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Світле, СТ «Світанок», вул. Бриста, 1080, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», н/з НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП, про що складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 163550.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявок суду не повідомив. Судові повістки про виклик до суду були скеровані за зазначеною в протоколах адресою фактичного місця проживання, які повернулися до суду без вручення із зазначенням причини повернення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, судові повістки надсилалися за вказаним в матеріалах справи номером телефону, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як зазначено вище, судом вживалися заходи для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або будь які інші, до суду не надходили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена та підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №163549, серії ААД №163548 та серії ААД №163550 від 16.07.2023;

- роздруківкою тесту № 143 Драгер, за результатом якого у ОСОБА_1 встановлено результат 1,89 %0;

- відомостями з Армору, з яких вбачається накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року.

Стаття 126 ч. 5 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Пунктом 2.9.А Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, вина ОСОБА_1 , у вчинені вказаних порушень є доведеною, кваліфікація дій за ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП є вірною.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_2 обставин, що мали місце під час вчинення адміністративних правопорушень та після такого не встановлено.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративні стягнення в межах санкцій ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно матеріалів справи, транспортний засіб належить ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35,36, 40-1, ст. 247, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова