Провадження № 3/127/7266/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук ММ., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №432858 від 28.08.2023 водій ОСОБА_1 19.08.2023 о 21:12 год. в м. Вінниці по вул. Келецька, 63, керуючи транспортним засобом SKODA, д.н.з. НОМЕР_2 , допустив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_3 , та, будучи причетним до ДТП, залишив місце події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив що він не мав умислу уникати відповідальності за завдану шкоду власнику автомобіля автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_3 , а тому залишив на лобовому склі записку із особистим номером телефону, задля вирішення питання мирним шляхом та відшкодування завданої шкоди в наслідок вчиненого ним ДТП. На даний час шкоду відшкодовано та потерпілий не має до нього жодних претензій.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, такий висновок ґрунтується на наступному.

У відповідності до положень ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає виключно за наявності прямого умислу на вчинення дій, передбачених диспозицією вказаної норми, тобто за наявності в діях особи умислу на залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди з метою ухилення від відповідальності.

Відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 хоч і допустив ДТП, проте залишив на лобовому склі транспортного засобу потерпілої сторони свої контактні дані (номер телефону), щоб в подальшому вирішити усі спірні питання щодо відшкодування шкоди в наслідок ДТП.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, умисно, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 122-4, 247, 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: