ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2118/23 Номер провадження 33/814/1499/23Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., з участю ОСОБА_1 , її захисника адвоката Гусаренка О.М., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Зінченка Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гусаренка О.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2023 року ,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Даною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , офіційно не працює,-

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн з конфіскацією 2 (двох) тварин - собак породи "«Лабрадор-ретривер».

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою судді, 20 травня 2023 року ОСОБА_3 по вул. Шевченка в с. Веприк Миргородського району Полтавської області, вигулювала своїх собак породи «Лабрадор-ретривер» у не відведеному для цього місці без повідка та намордника, внаслідок чого вказані собаки розірвали собаку, що знаходилась на утриманні громадянки ОСОБА_2 , заподіявши їй матеріальних збитків.

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, вина останньої доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

адвокат Гусаренко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад інкримінованого правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про її винуватість не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності, а надані до суду документи свідчать про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_3 , у зв`язку з чим притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.154 КУпАП України спірною постановою суду безпідставне.

Мотиви апеляційного суду

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , її захисника адвоката Гусаренка О.М., Даньшину Н.М. та її представника адвоката Гусаренка О.М., допитавши свідка, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.2 ст.7 КУпАП).

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд не врахував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив їх відповідність вимогам законодавства та всупереч наведеним вимогам КУпАП прийняв необгрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП .

Так, виходячи з диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч. 1 цієї статті.

Отже ч. 3 ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових актів, що стосуються правил утримання собак та котів, які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які посилання на такі правила, а саме який пункт (розділ) цих правил був порушений і в чому це порушення проявилось, тобто в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед інших обставин в тому числі зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Розглядаючи справу, суддя не звернув увагу на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відповідність суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, положенням диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 790362 від 20 травня 2023 року, ОСОБА_3 по вул. Шевченка в с. Веприк Миргородського району Полтавської області, вигулювала своїх собак породи «Лабрадор-ретривер» у не відведеному для цього місці без повідка та намордника, внаслідок чого вказані собаки розірвали собаку, що знаходилась на утриманні громадянки ОСОБА_2 , заподіявши їй матеріальних збитків.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Під час перегляду справи апеляційним судом встановлено, що суть адміністративного правопорушення, вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає положенням диспозиції ст.154 КУпАП.

У протоколі про адміністартивне правопорушення не зазначено які конкретно пункти Правил утримання котів і собак порушила ОСОБА_3 .

Також не зазначено та не надано даних про спричинення майну особи заподіяної шкоди та її розмір.

Крім того відсутні дані про те, що ОСОБА_3 є власником собак, такі тварини не ідентифіковані, копії паспортів не долучені до справи. Так само відсутні докази про належність собаки гр. ОСОБА_2 (навіть не вказана порода собаки) та нічим не підтверджена вартість завданих їй збитків.

Постановляючи рішення суддя місцевого суду не взяв до уваги те, що Постановою Кабінету міністрів України від 10.11.2021 р. затверджено Перелік небезпечних порід собак до якого не відноситься порода лабрадор ретривер, тобто виходячи із диспозиції ст. 154 КУпАП, вигулювання собак даної породи без повідків та намордників законом не заборонено, а тому посилання в протоколі про адміністартивне правопорушення та в постанові суду на порушення ОСОБА_3 даної норми , є безпідставним.

Зважаючи на вищевикладене, протокол про адміністартивне правопорушення серії ВАВ № 790362 від 20 травня 2023 року щодо ОСОБА_3 є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Інші матеріали справи , додані до протоколу не містять в собі даних про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП , а тому не можуть бути належними доказами також.

Показання свідка ОСОБА_4 є не послідовними, суперечливими та такими, що не підтверджуються іншими доказами в їх сукупності.

Крім того ОСОБА_4 є близькою родичкою ОСОБА_2 , а тому є заінтересованою особою.

За таких обставин вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтовані сумніви.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що суддя першої інстанції не звернув увагу на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідність суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, положенням диспозиції ст. 154 КУпАП , дав неналежну оцінку наявним у справі доказам, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Гусаренка О.М. в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_3 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.