Справа № 303/2886/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Печунка В.О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Волошин В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Волошин В.В. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2023,
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 18.04.2023 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 серії ВАВ № 283385 ОСОБА_1 близько 11 год. 05 хв. 01.04.2023 за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_1 вчинила діяння передбачене п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 умисні діяння психологічного характеру перешкоджала йому у доступі до будинку. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором превенції за ч.1 ст.173-2 КпАП України.
Водночас суддею Мукачівського міськрайонного суду від 18.04.2023 встановлено, що інспектором превенції Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Менджул В.В. протокол складений з порушенням вимог ст.256 КпАП України. У протоколі не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено в чому саме виразилось насильство в сім"ї, суть правопорушення, описані у протоколі події, не відповідають диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яку шкоду завдано потерпілому діями ОСОБА_1 та не зазначено свідків правопорушення.
В апеляційній скарзі представник потерпілого Волошин В.В. просить зазначену вище постанову судді від 18.04.2023 скасувати та винести нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 04 вересня 1993 року. Від даного шлюбу подружжя має трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 (який являється неповнолітнім). Родина Розман проживають всі разом (крім старшої доньки, яка вже має власну сім`ю) у власному будинку в АДРЕСА_1 . Будинок являється спільною сумісною власністю подружжя, так як придбаний в період шлюбу, не дивлячись на те, що Договір купівлі-продажу будинку від 05.06.2001 року оформлений на дружину.
Апелянт вказує, що ОСОБА_1 є домашнім насильником та її необхідно притягнути до адміністративної відповідальності, у тому числі й за те, що нею подаються неправдиві відомості, які висвітлені в письмових поясненнях до матеріалів адміністративної справи. Зокрема, ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, хоча остаточного рішення по справі на момент розгляду справи ще не було прийнято, що вона ОСОБА_1 є одноосібним власником будинку, хоча будинок придбаний сім`єю за спільні кошти; що ОСОБА_2 приходив до їх будинку, після чого нею було виявлено відсутність деяких речей в будинку, про що вона неодноразово зверталась до поліції. Водночас нею же приєднана відповідь з поліції № 5252 від 06.04.2023, згідно якої всі її надумані звернення розглянуті, та матеріали справ списані. Отже не має жодного належного та допустимого доказу будь-якої вини з боку чоловіка ОСОБА_2 (а.с.37-39).
В судовому засіданні в апеляційній інстанції, яке відбулося 15.09.2023 потерпілий ОСОБА_2 та його представник Волошин В.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити із наведених у ній підстав. ОСОБА_1 та її захисник Печунка В.О. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, рішення місцевого суду вважають законним та обґрунтованим.
Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що розглянувши дану справу, суддя місцевого суду, виконавши приписи ст.280 КУпАП, на законних підставах дійшов висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 та на законних підставах закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Мотивуючи свій висновок про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя місцевого суду в оскарженій постанові послався на досліджений протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 серії ВАВ № 283385; письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 та рапорт інспектора превенції Менджула В.В. про фіксацію отримання виклику про вчинення домашнього насильства, який не є належними доказом та не містить даних про обставини вчиненого правопорушення. Інших доказів до протоколу додано не було.
За цих обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, які б підпадали під ознаки домашнього насильства, що вказує на недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду, судом досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, надана можливість сторонам надати свої пояснення з приводу подій.
Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції наполягав на тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення вірно відображені обставини події правопорушення.
В свою чергу, ОСОБА_1 , заперечувала обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_2 щодо вчинення нею противоправних дій відносно свого чоловіка, наполягаючи при цьому на правдивості її показань.
Водночас істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскарженій постанові та були б підставою для її скасування апелянтом не наведено під час апеляційного розгляду.
За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу представника потерпілого Волошин В.В. залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Волошин В.В. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош