Справа № 699/10/23
Номер провадження № 3-зв/699/7/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитка С.Л., за участю секретаря судового засідання Таран О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Гусарової В.В. у розгляді адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Гусарової В.В. перебуває справа № 699/10/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У межах указаної справи також перебуває адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-3 КУпАП.

Суддя Гусарова В.В. подала до суду заяву про самовідвід від розгляду справи № 699/10/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-3 КУпАП з метою уникнення сумнівів у її неупередженості при прийнятті рішення щодо предмета розгляду. Заява про самовідвід мотивована тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 неодноразово повторював, що не довіряє судді Гусаровій В.В., оскільки вона працює в одному суді з суддею Літвіновою Г.М.

Розгляд питання самовідводу судді було призначено на 14.00 15.09.2023 року.

В судове засідання суддя Гусарова В.В. не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила (а.с.4).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на мобільний номер телефону (а.с.5).

15.09.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про здійснення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Подане клопотання судом було задоволено та вирішено провести судове засідання призначене на 15.09.2023 року о 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Постанова про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції була направлена ОСОБА_1 на електронну пошту, що підтверджується довідкою про доставку (а.с.14-15).

Судом тричі ОСОБА_1 був запрошений до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте останній не вийшов на зв`язок для забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що підтверджується протоколом судового засідання.

Крім того, ОСОБА_1 був заявлений відвід судді Свитці С.Л. щодо розгляду самовідводу судді Гусарової В.В., але протокольною постановою суду від 15.09.2023 року вказана заява залишена без розгляду, оскільки чинним законодавством не передбачено право заявляти відвід судді, який розглядає відвід іншому судді у цій же справі, що узгоджується із сталою судовою практикою та вказує на зловживання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що розгляд справи можливо провести у відсутність вказаних осіб, оскільки останнім були створені належні умови для прийняття участі у розгляді заяви про самовідвід судді та реалізації права висловити свою думку щодо заявленого самовідводу, а їхня неявка в даному випадку не перешкоджає розгляду питання самовідводу по суті.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають можливість суддею заявити самовідвід.

Водночас, згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п.п. 21-22).

Відтак, враховуючи вимоги ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6, ч.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також з метою додержання принципу законності, вважаю необхідним при вирішенні даної заяви про самовідвід, застосувати за аналогією загальні положення найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керуватися положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Розглянувши заяву про самовідвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Гусарової В.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення №699/10/23, суд уважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Крім того у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою. Вказаний перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Відповідно до ст.80 КПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто самовідвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, яка заявила самовідвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно ч.7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про самовідвід, суд бере до уваги, що для самовідводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про самовідвід, повинні бути доведеними. Самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для самовідводу. Якщо він невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

До заяви про самовідвід судді не додано доказів, які б містили інформацію про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в зацікавленості та неупередженості судді, та які б виключали її участь у розгляді даної справи.

Посилання на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 неодноразово повторював, що не довіряє судді Гусаровій В.В., оскільки вона працює в одному суді з суддею Літвіновою Г.М. є безпідставним, оскільки суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права, що закріплено у ст.129 Конституції України.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що самовідвід судді Гусарової В.В. є безпідставним та необґрунтованим, а її заява про самовідвід є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2 КУпАП, ст.ст.75,80 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Гусарової В.В. від участі в розгляді адміністративної справи №699/10/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свитка С.Л.