Справа № 308/7107/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/467/23 за апеляційною скаргою першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберди В. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023.

Цією постановою провадження у справі, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя Іршавського району Закарпатської області, водія фірми «GMD + s.r.o.» (Horna Stieborna, 4 97401 Banska Bystrica Slovakia), мешканця АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

З протоколу про порушення митних правил № 0367/30500/23 від 17.04.2023 вбачається, що 17.04.2023 о 16 год 36 хв у зону митного контролю ділянки «Виїзд з України» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н.з. України НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Berger» р.н.з. України НОМЕР_2 , в якому водієм слідував громадянин України ОСОБА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 13.08.2022, який прямував з України до Словаччини.

До митного контролю ОСОБА_2 було подано паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 13.08.2022.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 30.01.2023 о 12 год 34 хв через м/п «Тиса» Закарпатської митниці, громадянин України ОСОБА_2 з метою комерційного призначення в режимі «Тимчасове ввезення до 20 днів» було ввезено напівпричіп марки «Schmitz», номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словеніі НОМЕР_5 .

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_2 підтвердив факт ввезення вищезазначеного транспортного засобу 16.10.2018 та зазначив, що напівпричіп марки «Schmitz», номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 знаходиться на ремонті в м. Мукачеві.

За даними мережі «Інтернет» вартість подібного (аналогічного) напівпричепа складає 15200 (п`ятнадцять тисяч двісті) євро, що згідно з курсом НБУ на 17.04.2023 становить 614344 (шістсот чотирнадцять тисяч триста сорок чотири) грн 48 коп.

-2-

Станом на 16 год 36 хв 17.04.2023 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться, та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку ввезення.

Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: напівпричепа марки «Schmitz», номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Його дії, кваліфіковано як такі, що мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначав про те, що ОСОБА_2 працює водієм на фірмі «GMD + s.r.o.», що знаходиться за адресою: Horna Stieborna, 4 97401 Banska Bystrica, Slovakia, основним видом діяльності якої є вантажні перевезення та в оренді якої перебуває напівпричіп марки «Schmitz» номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 . Вказане підтверджується наявним у матеріалах справи трудовим договором від 01.11.2022. Відповідно до договору оренди напівпричепа від 02.01.2023, орендарем причіп марки «Schmitz», номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 є саме фірма «GMD + s.r.o.». При цьому відповідно до виписки із торгового реєстру місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «GMD + s.r.o.» є Словацька Республіка, Банська Бистриця, вул. Горна Стр`єбона, 4. Одним із видів діяльності є міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом за найм або плату (п.12). Таким чином, ОСОБА_2 будучи найманим працівником фірми «GMD + s.r.o.», виконуючи функції водія, 30.01.2023 о 12 год 34 хв через м/п «Тиса» Закарпатської митниці з метою комерційного призначення в режимі «Тимчасове ввезення до 20 днів» ввіз напівпричіп марки «Schmitz», номер шассі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словеніі НОМЕР_5 , орендарем якого є фірма «GMD + s.r.o.». Згідно наявних у матеріалах протоколу про порушення митних правил, письмових пояснень ОСОБА_2 , останній вказує на те, що працює водієм фірми «GMD + s.r.o.» Slovakia. Окрім того, він пояснив, що на даний момент причіп знаходиться на ремонті в м. Мукачеві, підтверджуючі документи надати не зміг, про терміни ремонту йому не відомо. Разом з тим, згідно заяви від 10.02.2023 фірми «GMD + s.r.o.», яка була скерована до митних органів України та надійшла 01.03.2023, в ній міститься прохання, у відповідності до вимог п. 2 ст. 95, п. 2 ст. 93 МК України, не включати до загального терміну транзиту транспортного засобу KR117JTR, у зв`язку з поломкою та продовженням його ремонту. На даний час із-за технічного стану т/з не може пересуватись без технічного ремонту і знаходиться в м. Мукачеві з 08.02.2023. Орієнтовний термін проведення ремонту - невідомо (відсутня можливість замовлення запчастин у зв`язку з воєнним станом). Таким чином судом констатовано, що ОСОБА_2 здійснював перевезення зазначеного транспортного засобу в якості водія, як найманий працівник та виконував розпорядження щодо порядку експлуатації причепа за регулярними маршрутними перевезеннями. При цьому судом взято до уваги відповідну заяву фірми-орендаря причепу, в якій повідомлено про перебування транспортного засобу на ремонті та яку було надіслано Закарпатській митниці Держмитслужби. Жодних відповідей про відмову у задоволенні заяви фірми від митного органу не надходило. Окрім того, згідно копій замовлення наряду № 33 від 08.02.2023, рахунку оплати № 17 від 03.05.2023, акту № 33 від 03.05.2023 про виконання робіт, квитанції про оплату робіт, підтверджується те, що проводились ремонтні роботи модулятора тормозної система на транспортному засобі KR117JTR марки «Schmitz». Таким чином, суд дійшов висновку

-3-

про відсутність у діях ОСОБА_2 порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481МК України, оскільки він, в даному випадку, не є належним суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, а також обставини, за яких фізичне вивезення напівпричепу марки «Schmitz», номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словеніі НОМЕР_5 , було неможливим.

В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберда В. В. просить постанову суду від 14.06.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України з накладенням на нього стягнення у відповідності до санкції вказаної статті. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, не врахував, що автомобіль необхідно було вивезти за межі митної території України до 19.02.2023. Дії обставин непереборної сили стороною захисту не доведено.

В запереченні захисник-адвокат Колотуха О. М. вказує на безпідставність й необґрунтованість поданої митним органом апеляційної скарги, з огляду на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення в справі про порушення митних правил за протоколом, складеним відносно ОСОБА_2 , дослідив всі обставини справи та виніс вірне рішення про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. Просить апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023 щодо ОСОБА_2 без змін.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Колотуха О. М. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. При цьому враховується заява захисника-адвоката Колотухи О. М. про можливість розгляду справи без його та ОСОБА_2 участі.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

-4-

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 481 МК України вказаних вимог закону дотримав.

Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України, полягає у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

У пункті 59 частини 1 статті 4 МК України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Відповідно до п. 33 ст. 4 МК України нерезиденти: а) юридичні особи, утворені відповідно до законодавства інших держав, які здійснюють свою діяльність за межами України, а також їх відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України, які не здійснюють господарську діяльність відповідно до законодавства України; б) розташовані на території України дипломатичні представництва, консульські установи, інші офіційні представництва іноземних держав та міжнародних організацій, які мають дипломатичні привілеї та імунітет; в) фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України;

Згідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

-5-

Частиною 1 статті 105 МК України встановлено, що у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках B.1 - B.9, C, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 189 МК України транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту).

Згідно ч. 1, 2 ст. 108 МК України, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 112 МК України, митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення строку тимчасового ввезення транспортного засобу митним органом в законодавчому порядку визначено не тільки для контролю за перебуванням таких товарів, транспортних засобів, а й в кожному випадку має доводитись будь-яким доступним способом конкретному перевізнику, який після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст. 481 МК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним

-6-

органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрата транспортних засобів, передбачена статтею 481 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначені норми чітко визначають умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямованих проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожнього руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, обставин непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально впровадженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

-7-

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, який було неодноразово продовжено та який діє до теперішнього часу. Згідно листа Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) діють з 24.02.2022 у і тривають станом на даний час, у зв`язку із введенням воєнного стану.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, 17.04.2023 о 16 год 36 хв у зону митного контролю ділянки «Виїзд з України» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н. знак України НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Berger» р.н.з. України НОМЕР_2 , в якому водієм слідував ОСОБА_2 та яким 30.01.2023 о 12 год 34 хв через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці з метою комерційного призначення в режимі «Тимчасове ввезення до 20 днів» було ввезено напівпричіп марки «Schmitz», номер шассі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словеніі НОМЕР_5 .

Окрім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 працює водієм на фірмі «GMD + s.r.o.», що знаходиться за адресою: Horna Stieborna, 4 97401 Banska Bystrica, Slovakia, основним видом діяльності якої є вантажні перевезення та в оренді вказаної фірми перебуває напівпричіп марки «Schmitz» номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 , що підтверджується трудовим договором від 01.11.2022.

Відповідно до договору оренди напівпричіпа від 02.01.2023, орендарем причіпа марки «Schmitz», номер шассі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 є саме фірма «GMD + s.r.o.». При цьому відповідно до виписки із торгового реєстру місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «GMD + s.r.o.» є Словацька Республіка, Банська Бистриця, вул. Горна Стр`єбона, 4. Одним із видів діяльності є міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом за найм або плату (п.12).

В свою чергу, ОСОБА_2 , будучи найманим працівником фірми «GMD + s.r.o.», виконуючи функції водія, 30.01.2023 о 12 год 34 хв через м/п «Тиса» Закарпатської митниці з метою комерційного призначення в режимі «Тимчасове ввезення до 20 днів» ввіз напівпричіп марки «Schmitz», номер шасі НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словеніі НОМЕР_5 , орендарем якого є фірма «GMD + s.r.o.».

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , останній працював водієм фірми «GMD + s.r.o.» Slovakia. Окрім того, ОСОБА_2 зазначив, що причіп знаходиться на ремонті, в м. Мукачеві, підтверджуючі документи надати не зміг, про терміни ремонту йому не відомо.

З наявної в справі заяви від 10.02.2023 фірми «GMD + s.r.o.», яка була скерована до митних органів України, слідує, що вказана фірма просить у відповідності до вимог п. 2 ст. 95, п. 2 ст. 93 МК України не включати до загального терміну транзиту транспортного засобу KR117JTR, у зв`язку з поломкою та продовженням його ремонту. На даний час із-за технічного стану т/з не може пересуватись без технічного ремонту і знаходиться в м. Мукачеві з 08.02.2023. Орієнтовний термін проведення ремонту - невідомо (відсутня можливість замовлення запчастин у зв`язку з воєнним станом). Також просив повідомити митницю, яка контролює переміщення т/з. До заяви додано підтвердження її направлення електронною поштою 01.03.2023 Закарпатській митниці Держмитслужби.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 здійснював перевезення зазначеного транспортного засобу у якості водія, як найманий працівник та виконував розпорядження щодо порядку експлуатації транспортного засобу.

За змістом вищенаведених норм митного законодавства вбачаються підстави для висновку, що відповідальність за вчасне вивезення транспортного засобу комерційного

-8-

призначення за межі митної території України покладається саме на посадову особу фірми перевізника, а не на його водія, оскільки в силу життєвих, трудових (графіка перевезення) чи інших об`єктивних обставин той же самий водій не завжди спроможний здійснити вивезення транспортного засобу, а визначальним для митного органу відповідно до ч. 1 ст. 112 МК України є своєчасність вивезення такого транспортного засобу незалежно від водія, який ним буде керувати.

При цьому як слідує з матеріалів справи, жодних відповідей на вказану заяву від 10.02.2023 фірми «GMD + s.r.o.», в якій йдеться про перебування транспортного засобу на ремонті, митним органом всупереч вимог ч. 3 ст. 108 МК України не надано

Також слід зазначити, що особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджені наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З наведеного слідує, що особа звільняється від відповідальності у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Верховний Суд неодноразово вказував у своїх рішеннях на те, що системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що особа звільняється від відповідальності відповідно до приписів ст. 460 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного, до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення, письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події. ( постанова Верховного Суду від 10.08.2022 у справі 466/5031/16-а, від 05.07.2022 у справі № 459/3035/16-а).

Іншою умовою є документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Відносини ремонту транспортних засобів в Україні регулюються Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 за № 615(далі - Правила), які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.

Згідно пункту 3 розділу 3 Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

-9-

Відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил документами, що підтверджують надання послуги є: акт передачі-прийняття КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура.

Пунктом 8 розділу 7 Правил визначено, що виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію про оплату наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копій замовлення наряду № 33 від 08.02.2023, рахунку оплати № 17 від 03.05.2023, акту № 33 від 03.05.2023 про виконання робіт, квитанції про оплату робіт, підтверджується те, що проводились ремонтні роботи модулятора тормозної система на транспортному засобі KR117JTR марки «Schmitz».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481МК України, оскільки він, з огляду на встановлені обставини, не є належним суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, тому висновки митного органу щодо невжиття ним заходів вчасного вивезення напівпричепу за межі митної території України не відповідають обставинам справи та є необґрунтований.

Враховуючи зазначене апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд, встановивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов вірного висновку, що відповідальність за вчасне вивезення транспортного засобу комерційного призначення за межі митної території України покладається саме на посадову особу перевізника, яким в цій справі є саме фізична особа підприємець, а не особа водій, який не був уповноважений перевізником на вчинення юридично значущих дій за які особисто мав би нести відповідальність.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

При розгляді справи апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

-10-

Аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним у ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 та його винуватість не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП та МК України, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, відтак рішення суду про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає, а тому апеляційна скарга заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби України задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що митним органом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023 щодо ОСОБА_1 . без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя