Справа № 357/7549/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 975769, 11.06.2023 близько 12:20 год у магазині «Продукти» на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії на проведення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила порядок проведення господарської діяльності з продажу пива, різних продуктів різних об`ємів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду клопотання, у якому просила провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, вилучене майно повернути, виходячи з наступного. Стаття 164 частина 1 КУпАП є банкетною, оскільки закріплює лише загальні правила ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права. У протоколі під час формулювання протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон. Конкретизований зміст банкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Посадовою особою, складаючи протокол не вказано назву документа та посилання на спеціальний закон, спеціальну норму статті, які були порушені. Крім того, працівниками поліції не зафіксовано факт реалізації алкогольних напоїв. В протоколі відсутні дані кому, у якій кількості і за якою ціною вона нібито продала алкогольні напої, не вказано жодного свідка, який міг би підтвердити факт продажу алкоголю. Таким чином, при складанні протоколу лише констатовано факт вчинення правопорушення без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягується до відповідальності. Також, у протокол не містить посилання докази про системний характер здійснення реалізації алкогольних напоїв, як на одну із ознак господарської діяльності. До протоколу не додано жодного доказу на підтвердження факту здійснення нею систематичної господарської діяльності та одержання прибутку та будь-які докази, які б підтверджували факти неодноразового продажу нею товарів, діяльність з продажу яких підлягає ліцензуванню. Дійсно в приміщенні магазину знаходились алкогольні напої, але їх реалізацію вона не здійснювала. Сам факт наявності пляшок з алкогольними напоями, без їх реалізації не може свідчити про склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суддя, дослідивши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч. 1,2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Згідно ст. 42 ГК України Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Суддя зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч. 1 ст. 164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини: протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності; інші обставини, які мають істотне значення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 975769 від 11.06.2023 стосовно ОСОБА_1 при викладанні обставин вчинення правопорушення не відображено яким чином вона здійснювала господарську діяльність, не встановлено періоду протягом якого здійснювалася така діяльність, тобто не встановлено її систематичності, не вказано які саме алкогольні напої, кому та по якій ціні були реалізовані, не допитані особи яким був алкоголь реалізований, не вилучені грошові кошти, отримані за реалізацію такого товару. Доказів цих фактів, додані до протоколу письмові матеріали також не містять. Наявні у матеріалах справи копії фотознімків алкогольних напоїв, електронний рапорт чергового Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 11.06.2023 з якого вбачається, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Тімірязєва, магазин "Продукти" здійснюють продаж пива без ліцензії, товар було вилучено та складено постанову за ст. 164 КУпАП; акт огляду, виявлення та вилучення від 11.06.2023; акт приймання-передачі від 11.06.2023 не можуть слугувати доказом провадження ОСОБА_1 господарської діяльності із продажу алкоголю.

Інших доказів (пояснення свідків, відеозапис з місця події) матеріали справи не містять.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому, як доказ вчинення правопорушення матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких вона здійснювала реалізацію різних марок пива та різних об`ємів без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі напоями. При оцінці вказаного доказу суд зазначає, що однією із засад кримінального провадження, відповідно до п.11 ч.1 ст.7 КПК України, є свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї. Також суд враховує позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 487/4245/18 в тому, що вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Таким чином, визнання своєї винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не звільняє особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення надати докази, які б підтверджували її вину у вчиненні правопорушення.

Отже, суддя встановив, що належні та допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, особою, яка складала протокол про адміністративні правопорушення не надані. Сам факт зберігання алкоголю у приміщенні магазину не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП, має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, зокрема, порядок здійснення певних видів господарської діяльності, що потребують ліцензування або державної реєстрації.

В протоколі ж відсутнє посилання на нормативно-правові акти з наведенням підпункту, пункту, частини статті, що встановлюють обов`язок отримання дозвільних документів, ліцензії чи реєстрації певного виду діяльності.

Суддя зазначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, а вилучені згідно акту огляду, виявлення та вилучення від 11.06.2023 у ОСОБА_1 алкогольні напої повернути останній.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 247 п. 1, 284 ч. 1 п. 3, 294 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, а саме: 10 пляшок пива «Чернігівське» об`ємом 2,3 л; 6 пляшок пива «Рогань» об`ємом 1 л; 4 пляшки пива «Рогань» об`ємом 0,5 л; 3 пляшки пива «1715» об`ємом 0,5 л; 3 пляшки пива «Чернігівське» ж/б; 7 пляшок пива «Янтар світле» об`ємом 1 л; 4 пляшки пива «Тітан» об`ємом 1 л; 3 пляшки пива «Тітан» об`ємом 0,5 л; 2 пляшки пива «Арсенал» об`ємом 1,22 л; 3 пляшки пива «Діжка» об`ємом 1 л, які 11.06.2023 відповідно до акту огляду, виявлення та вилучення були вилучені у ОСОБА_1 , та згідно акту прийняття-передачі від 11.06.2023 передані на тимчасове зберігання ФОП " ОСОБА_3 " ( АДРЕСА_2 ), після набрання постановою законної сили повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя Тетяна КЛЕПА