Справа № 677/1187/23
Провадження № 3/677/510/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника Сидорука Д.В., інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Войтовича С.В., свідка ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого лісорубом 6 розряду Старокостянтинівського лісгоспу, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 254813 від 05.08.2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину, що 05.08.2023 року, о 20 год. 17 хв., в с. Малі Пузирки, по вул. Сонячній, 1, власник колісного трактору DW244АНТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 передав керування даним транспортним засобом ОСОБА_2 , який відмовився проходити огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9 (Г) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 05.08.2023 року він з ОСОБА_2 їхали на тракторі, ОСОБА_2 був за кермом, а він ( ОСОБА_3 ) знаходився у причепі, оскільки був випивший, а ОСОБА_2 був тверезий, та у нього ( ОСОБА_4 ) є водійські права. Вони їхали від батька, де прибирали сіно, він з батьком пив алкоголь, а ОСОБА_2 ні. Запаху алкоголю від ОСОБА_2 він не чув, про те, що ОСОБА_2 пив, чи не пив він не знає та не бачив, при ньому ОСОБА_4 не вживав алкогольні напої. Водійських прав, як виявилося, у ОСОБА_2 при собі не було, однак потім їх привезли.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сидорук Д.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто п. 2.9 (Г) Правил дорожнього руху ним не порушено, а також ОСОБА_1 запаху алкоголю від ОСОБА_2 не чув, про те, що ОСОБА_2 вживав чи не виживав напередодні алкоголь він не знав та не бачив.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції інспектор з РПП СПД № 1 ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Войтович С.В. надав суду пояснення, щодо обставин притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема вказав, що 05.08.2023 року він був відкомандирований до колишнього Красилівського району. Під час несення служби ним був зупинений транспортний засіб трактор з причепом, у причепі їхало двоє осіб, однак одна особа зістрибнула з причепа і втекла, а інша залишилась в причепі цією особою є ОСОБА_1 . В ході розмови ОСОБА_1 стверджував, щоб саме ОСОБА_2 керував належним йому трактором, оскільки він тракторист. Крім того, вказав, що ним факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не було встановлено, оскільки той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що 05.08.2023 року ОСОБА_1 попросив його допомогти зібрати у його батька сіно, на що він погодився. Після того, як вони зібрали сіно, сіли вечеряти, ОСОБА_3 зі своїм батьком вживали алкогольні напої. Він алкоголь не вживав, а тому ОСОБА_1 наполіг на тому, щоб він сів за кермо його трактора, так як він ( ОСОБА_3 ) з батьком вживав алкоголь. Після цього, будучи за кермом трактора, він був зупинений працівниками поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки працівники вбачали в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Він відмовився від проходження огляду, оскільки його жінка хвора, і він не мав часу їхати в лікарню для проходження огляду. Потім поліція склала на нього адміністративний протокол тому, що в нього при собі не було посвідчення водія. В подальшому працівники поліції щось складали на ОСОБА_1 , після чого він пішов додому.

Заслухавши ОСОБА_1 , його представника Сидорука Д.В., поліцейського Войтовича С.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зміст положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначає, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про те, що ОСОБА_2 , якому він передав керування транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння чи не перебував.

Як слідує з пояснень інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Войтовича С.В. наданих суду безпосередньо в судовому засіданні, він підтвердив ту обставину, що факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не було встановлено, оскільки той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки так само підтвердженні ОСОБА_2 в судовому засіданні особисто.

До протоколу суду не надано жодного доказу, який би підтвердив, або давав суду підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно знав про стан сп`яніння ОСОБА_2 та усвідомлював, що передає право керування своїм трактором особі, яка перебуває в стані сп`яніння, який до того ж не підтверджено.

Будь-яких інших доказів, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст.130, 34, 247,283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: В.О. Шовкун