Справа № 635/4798/23
Провадження №635/1709/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2023 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

14.06.2023 року о 23 годині 01 хвилин в м.Мерефа Харківської області, вул.Яковівська ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

02.10.2023 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає бо не вживав алкоголю, правил дорожнього руху не порушував, протокол не відображає всі обставини справи та не відповідає вимогам КУпАП та складений з порушенням чинного законодавства. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського відсутні докази хто керував транспортним засобом та порушив правила дорожнього руху, безперервна відео фіксація обставин вчинення, виявлення начебто адміністративного правопорушення не проводилась, відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 . На наданому працівниками поліції відеозапису, дата відео фіксації відсутня і є незрозуміла дата та час вчинення правопорушення. Також відсутні докази факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, який надавав право працівниками поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Крім того, при тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. В той час водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме акту огляду та тимчасове затримання транспортного засобу. Поліцейськими не було складено акт огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію, матеріали справи не містять відомості про номер та серію відеокамери, дату виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Ці обставини позбавляють можливості перевірити чи зробити висновок про те, чи були інспектором поліції під час складання протоколу дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 ьКУпАП в діях ОСОБА_1 не вбачається і провадження у справі підлягає закриттю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі з урахуванням його письмових пояснень.

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко С.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. При розгляді справи просить врахувати доводи, які викладені в поясненнях від 02.10.2023 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 010791 від 14.06.2023 року, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, який підписаний ним без зауважень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою газоаналізатора Драгер алкотест 6820, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КНП ХОР «ОНД» від 14.06.2023 року, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду у закладі охорони здоров`я;

- записом на DVD-диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 , біля якого знаходився, і відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер і у лікарняному закладі. Жодних клопотань під час спілкування з поліцейськими ним не заявлено.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника спростовуються зібраними по справі доказами, які суд вважає достатніми для підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, з яким був ознайомлений ОСОБА_1 і який ним підписаний, йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст..268 КУпАП.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що матеріалами даної справи не підтверджено факт його керування автомобілем спростовуються матеріалом наявного у справі відеозапису, який було переглянуто судом під час розгляду справи. Він не заперечував факту керування і не зазначив хто крім нього керував автомобілем, він підписав протокол про адміністративне правопорушення і не був позбавлений права надати свої особисті пояснення з цього приводу.

Що стосується того, що відеозапис є не належним доказом у справі, оскільки зафіксований на невідомий пристрій, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події, не містить ознак фальсифікації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Поряд з цим із «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» вбачається, що у ній не наведено вичерпного переліку засобів чи технічних пристроїв, за допомогою якого може здійснюватись відеозапис.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, ст.251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Водночас, чинними нормами КУпАП не встановлено вимог щодо визнання доказів недопустимими..

Доводи про те, що безперервність відеозйомки була порушена є необґрунтованими, оскільки наявний відеозапис стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він пояснював працівникам поліції, що він керував транспортним засобом і відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і у лікарняному закладі.

Щодо тверджень з приводу незаконної зупинки транспортного засобу працівниками поліції суд зазначає, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди водія з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази оскарження таких дій поліцейських ОСОБА_1 .

Стосовно доводів щодо відсутності акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про тимчасове затримання транспортного засобу, оскільки таке затримання відбувається лише у певних випадках, а саме якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

В той час відсутність в матеріалах справи відомостей щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом не може свідчити про невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області І.Дудко ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.09.2020 року.

Суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору, що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 27, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.А.Лук`яненко