Провадження №: 3/755/5689/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 10.08.2023 року, о 00 год. 10 хв., керував транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Червоноткацька, б.14, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Факт відмови зафіксовано на нагрудну боді камери 473852, 472392.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину винав, погодився з викладеним у протоколі.

Дослідивши матеріали справи,заслузавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративне правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження обстеження на стан перебування у стані алкогольного сп`яніння підтверджений відеозаписом з нагрудної камери 473852, 472392, з місця скоєння адміністративного правопорушення, наявним в матеріалах справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За таких обставин, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 29 років.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №373654, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.08.2023 року, рапортом, довідкою та визнанням вини ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дослідженими доказами вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ч. 3 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 умисно, оскільки йому було відомо про існування рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, однак всупереч цьому, останній, продовжував керувати транспортними засобами усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх настання.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували його відповідальність, і приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 штрафу межах санкції частини 3 статті 130 КУпАП з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 251, 283, 284 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. в дохід держави.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: