"11" липня 2023 р. Справа № 363/2228/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 230038 від 20.05.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 встановлено, що 17.05.2021 року о 23 год. 10 хв. в Київській області, м. Вишгород по вул. Набережній, 22, при виїзді з прилеглої території АЗС «Motto» водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 не впевнився в безпечності та виїхав на другу смугу руху, допустивши зіткнення з автомобілем Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Зазначеними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 124 КУпАП, зокрема, порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом. 10.2 ПДР України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Неодноразово до суду подавав телефонограми про відкладення судових засідань, у зв`язку із його перебуванням на військовій службі.

Судом був направлений лист ОСОБА_1 з роз`ясненням його прав, відповідно до ст. 268 КУпАП, крім того роз`яснено його право на учать у судовому засіданні в режимі відеоконференції як із судом, так і поза приміщенням суду. Однак останній своїми права не скористався.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи видно, що 17.05.2021 року близько 23 год. він керував зазначеним в протоколі транспортним засобом. При виїзді з другорядної дороги, біля виїзду із заправки «МОТТО», впевнившись в безпечності свого маневру, почав його здійснювати, в цей момент, на великій швидкості, ліворуч в його автомобіль врізався Шевроле Авео, який навіть не намагався гальмувати. Таким чином ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав.

З письмових пояснень другого учасника ДТП ОСОБА_2 , доданих до матеріалів справи вбачається, що в зазначену дату та час в протоколі він рухався зі сторони Вишгорода в сторону м. Києва. Їхав зі швидкістю приблизно 80 км/год. та почав гальмувати, коли побачив, що водій таксі виїжджає з заправки, внаслідок чого відбулося зіткнення.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , доданих до матеріалів справи вбачається, що остання 17.05.2021 року близько 23 год. 10 хв. знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля Шевроле Авео, під керуванням ОСОБА_2 . Рухаючись по вул. Набережній в напрямку м. Києва, з якою швидкістю вказати не може, проїжджаючи ЗВС «МОТТО» несподівано виїхав автомобіль справа від них. Водій ОСОБА_2 нічого не встиг зробити і відбулося зіткнення.

Дослідивши матеріали справи та надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до висновку № 26907/21-52 від 14.04.2023 року вбачається, що в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля Chevrolet ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 2,9 б) ПДР України (з врахуванням вимог п. 12.4 ПДР України), а з моменту виникнення небезпеки для його руху у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України.

В свою чергу, водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_1 , в даній дорожній обстановці, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.2 ПДР України.

Оцінити в категоричній формі дії водіїв автомобілів Chevrolet та Volkswagen ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно) відносно вимог п.п. 12.3 та 10.2 ПДР України (відповідно) з встановленням знаходження даної невідповідності в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (зіткненні автомобілів Chevrolet та Volkswagen) за наданими на дослідження обсягом матеріалів справи, не можливо.

Оцінка дій водія Chevrolet ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 2,9 б) ПДР України (з врахуванням вимог п. 12.4 ПДР України) не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехнічної експертизи та може бути здійснена судом самостійно. При цьому, встановити чи знаходиться дана невідповідність в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (зіткнення автомобілів Chevrolet та Volkswagen) не можливо.

В даній дорожній обстановці дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_1 експертним шляхом є методично недоцільним; вказана можливість забезпечувалась в випадку дотримання вказаним водієм автомобіля Volkswagen вимог п. 10.2 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В свою чергу встановити наявність у водія автомобіля Chevrolet ОСОБА_2 технічної можливості уникнути даної пригоди (зіткнення з автомобілем Volkswagen) шляхом застосування екстреного гальмування за наданим на дослідження обсягом матеріалів справи не можливо.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Отже, суд прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони, оскільки в ході розгляду справи його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення та порушення вимог пункту 10.2 ПДР України не знайшли свого підтвердження.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України: усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а отже відсутній і склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, суд згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП вважає за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 25, 124, 221, 245, 247, 268, 278, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя М.Б. Баличева