КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3005/2023
Головуючий в суді І інстанції Коробенко С.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю представника Київської митниці Держмитслужби Короля Леоніда Івановича, захисника Васильчук Світлани Станіславівни, розглянувши справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Юрківа Володимира Васильовича на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТПОСТАЧ» (, м. Одеса Приморський район, вул. Дерибасівська, 21), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 22 жовтня 2021 року № 3837/10000/21, 05 грудня 2019 року, в зоні діяльності Чернівецької митниці ДФС (п/п «Порубне - Сірет») із території Туреччини через митний кордон України автомобільним транспортним засобом з р.н.з. НОМЕР_1 на адресу ТОВ «ОПТПОСТАЧ» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Європейська, 2-А) переміщено товари «кондитерські вироби: цукерки у асортименті» у кількості - 2 839 пакувальних місць, вагою брутто 22 540 кг, нетто - 19 659,68 кг.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 04 грудня 2019 року № UA100040/2019/623853 на підставі товаросупровідних документів: CMR від 30 листопада 2019 року № 001408 та інвойсу від 28 листопада 2019 року №TIH050.

Відповідно до товаросупровідних документів відправником товарів виступала компанія «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.» (Gebze Organize Sanayi Bolgesi, Ihsan Dede Cad.,800 Sok., Num.:122, 41400 GEBZE/KOCAELI, Туреччина).

Після прибуття в зону діяльності Київської міської митниці ДФС, зазначені товари, на підставі договору про надання послуг митного брокера від 03 грудня 2019 року № ОПТ-12/19, були заявлені декларантом ПП «88» () громадянином ОСОБА_2 на митному посту «Східний» за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) типу «ІМ/40/ДЕ» від 06 грудня 2019 року № UA100040/2019/299179.

Разом із вказаною ЕМД до митниці був наданий контракт від 06 листопада 2019 року № 6112019, сертифікат про походження товару форми А від 29 листопада 2019 року № C0983462, а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Відповідно до інвойсу від 28 листопада 2019 року № TIH050, виставленого компанією «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.» (Туреччина) до ТОВ «ОПТПОСТАЧ» (Україна), вартість товарів «цукерки в асортименті» вагою брутто 22 540 кг, нетто -19 659,68 кг, становить - 11 022 доларів США на умовах поставки CPТ КIEV.

З метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товарів «кондитерські вироби» ТОВ «ОПТПОСТАЧ» () Державною митною службою України направлено запит до митних органів Туреччини від 06 березня 2020 року № 20-01/20-02-01/11/413.

24 вересня 2021 року до Київської митниці листом Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби від 21 вересня 2021 року № 20/20-02-01/7.8/3289 надіслано відповідь Міністерства митної справи та торгівлі Туреччини (вхід. митниці № 11873/4 від 24 вересня 2021 року).

Митні органи Туреччини до своєї відповіді №4.01.03/UA-582766 надали копії митної декларації форми «EX 3» від 29 листопада 2019 року № 19341300ЕХ831697 та інвойсу від 29 листопада 2019 року № TIH050.

Згідно інформації, що міститься в отриманих копіях митної декларації від 29 листопада 2019 року №19341300ЕХ831697 та інвойсу від 29 листопада 2019 року № TIH050 встановлено, що компанією «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.» (Gebze OSB Mah. Ihsan Dede Cad. 122,41/Gebze, TURKEY) на адресу «OPTPOSTACH LLC» (UKRAINE 08136 KYIV REGION, KYIV-SVYATOSHINSSKY DISTRICT, KRYU) / ТОВ «ОПТПОСТАЧ» (Україна, 08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина), із території Туреччини автомобільним транспортом експортовано товари «цукерки з наповненням», у кількості 2839 пакувань, вагою 22 540 кг, нетто - 19 659,68 кг, на умовах поставки EXW ISTANBUL.

При цьому, у графі 22 «валюта та загальна сума за рахунком» експортної митної декларації від 29 листопада 2019 року №19341300ЕХ831697 та інвойсі від 29 листопада 2019 року №TIH050, зазначена фактурна вартість товарів, яка становить 37 250 доларів США.

Отже, під час співставлення відомостей, зазначених в документах, надісланих митними органами Туреччини, з даними, вказаними у матеріалах митного оформлення товарів за ЕМД від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179, встановлено, що співпадають відомості щодо найменування товарів, кількості пакувальних місць, ваги, їх відправника та одержувача, реєстраційних даних інвойсу. Відмінність встановлено у вартості товарів та умовах поставки.

Відповідно до інвойсу від 28 листопада 2019 року №TIH050 та ЕМД від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179 вартість товарів «цукерки в асортименті» на умовах поставки CPТ КIEV становить 11 022 доларів США, але згідно з експортною декларацією від 29 листопада 2019 року №19341300ЕХ831697 та інвойсі від 29 листопада 2019 року №TIH050 вартість цих же товарів на умовах поставки EXW ISTANBUL становить 37 250 доларів США.

Таким чином, відомості щодо вартості зазначених товарів в документах, отриманих від митних органів Туреччини, не відповідають даним, зазначеним в документах, поданих ТОВ «ОПТПОСТАЧ» при митному оформленні в Україні.

Таким чином, за результатами вивчення всіх вищевказаних документів митним органом встановлено, що товари «кондитерські вироби: цукерки в асортименті», вагою брутто вагою брутто 22 540 кг, нетто - 19 659,68 кг та вартістю 37 250 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (05.12.2019) (1 USD - 23,930282 грн.) складає 891 403 грн., були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України:

пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

На момент переміщення товарів через митний кордон України (23 лютого 2020 року) на посаді керівника ТОВ «ОПТПОСТАЧ» () перебував ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей ПІК «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор», ОСОБА_1 протягом року не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст.482 Митного кодексу України.

Таким чином, згідно протоколу про порушення митних правил № 3837/10000/21 від 22 жовтня 2021 року в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просила скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 891403 грн., стягнути їх вартість в розмірі 891403 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт повторно наводив обставини справи, викладені в протоколі про порушення митних правил № 3837/10000/21 від 22 жовтня 2021 року.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив з того, що будь-яких дій, ОСОБА_1 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлено, у матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у товаросупровідних документах на переміщення товарів на територію України, тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні представник Київської митниці Держмитслужби - Король Л.І. підтримав апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_1 - Васильчук С.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби - Короля Л.І. та захисника ОСОБА_1 - Васильчук С.В., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту протоколу про порушення митних правил від 22 жовтня 2021 року, 05 грудня 2019 року, в зоні діяльності Чернівецької митниці ДФС (п/п «Порубне - Сірет») із території Туреччини через митний кордон України автомобільним транспортним засобом з р.н.з. НОМЕР_1 на адресу ТОВ «ОПТПОСТАЧ» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Європейська, 2-А) переміщено товари «кондитерські вироби: цукерки у асортименті» у кількості - 2 839 пакувальних місць, вагою брутто 22 540 кг, нетто - 19 659,68 кг.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 04 грудня 2019 року №UA100040/2019/623853 на підставі товаросупровідних документів: CMR від 30 листопада 2019 року №001408 та інвойсу від 28 листопада 2019 року №TIH050.

Відповідно до товаросупровідних документів відправником товарів виступала компанія «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.» (Gebze Organize Sanayi Bolgesi, Ihsan Dede Cad.,800 Sok., Num.:122, 41400 GEBZE/KOCAELI, Туреччина).

Після прибуття в зону діяльності Київської міської митниці ДФС, зазначені товари, на підставі договору про надання послуг митного брокера від 03 грудня 2019 року № ОПТ-12/19, були заявлені декларантом ПП «88» () громадянином ОСОБА_2 на митному посту «Східний» за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) типу «ІМ/40/ДЕ» від 06 грудня 2019 року № UA100040/2019/299179.

Разом із вказаною ЕМД до митниці був наданий контракт від 06 листопада 2019 року № 6112019, сертифікат про походження товару форми А від 29 листопада 2019 року № C0983462, а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Відповідно до інвойсу від 28 листопада 2019 року № TIH050, виставленого компанією «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.» (Туреччина) до ТОВ «ОПТПОСТАЧ» (Україна), вартість товарів «цукерки в асортименті» вагою брутто 22 540 кг, нетто -19 659,68 кг, становить - 11 022 доларів США на умовах поставки CPТ КIEV.

З метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товарів «кондитерські вироби» ТОВ «ОПТПОСТАЧ» () Державною митною службою України направлено запит до митних органів Туреччини від 06 березня 2020 року № 20-01/20-02-01/11/413.

24 вересня 2021 року до Київської митниці листом Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби від 21 вересня 2021 року № 20/20-02-01/7.8/3289 надіслано відповідь Міністерства митної справи та торгівлі Туреччини (вхід. митниці № 11873/4 від 24 вересня 2021 року).

Митні органи Туреччини до своєї відповіді №4.01.03/UA-582766 надали копії митної декларації форми «EX 3» від 29 листопада 2019 року № 19341300ЕХ831697 та інвойсу від 29 листопада 2019 року № TIH050.

Згідно інформації, що міститься в отриманих копіях митної декларації від 29 листопада 2019 року №19341300ЕХ831697 та інвойсу від 29 листопада 2019 року № TIH050 встановлено, що компанією «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.» (Gebze OSB Mah. Ihsan Dede Cad. 122,41/Gebze, TURKEY) на адресу «OPTPOSTACH LLC» (UKRAINE 08136 KYIV REGION, KYIV-SVYATOSHINSSKY DISTRICT, KRYU) / ТОВ «ОПТПОСТАЧ» (Україна, 08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина), із території Туреччини автомобільним транспортом експортовано товари «цукерки з наповненням», у кількості 2839 пакувань, вагою 22 540 кг, нетто - 19 659,68 кг, на умовах поставки EXW ISTANBUL.

При цьому, у графі 22 «валюта та загальна сума за рахунком» експортної митної декларації від 29 листопада 2019 року №19341300ЕХ831697 та інвойсі від 29 листопада 2019 року №TIH050, зазначена фактурна вартість товарів, яка становить 37 250 доларів США.

Отже, під час співставлення відомостей, зазначених в документах, надісланих митними органами Туреччини, з даними, вказаними у матеріалах митного оформлення товарів за ЕМД від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179, встановлено, що співпадають відомості щодо найменування товарів, кількості пакувальних місць, ваги, їх відправника та одержувача, реєстраційних даних інвойсу. Відмінність встановлено у вартості товарів та умовах поставки.

Відповідно до інвойсу від 29 листопада 2019 року №TIH050 та ЕМД від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179 вартість товарів «цукерки в асортименті» на умовах поставки CPТ КIEV становить 11 022 доларів США, але згідно з експортною декларацією від 29 листопада 2019 року №19341300ЕХ831697 та інвойсі від 29 листопада 2019 року №TIH050 вартість цих же товарів на умовах поставки EXW ISTANBUL становить 37 250 доларів США.

Таким чином, відомості щодо вартості зазначених товарів в документах, отриманих від митних органів Туреччини, не відповідають даним, зазначеним в документах, поданих ТОВ «ОПТПОСТАЧ» при митному оформленні в Україні.

За результатами вивчення всіх вищевказаних документів митним органом встановлено, що товари «кондитерські вироби: цукерки в асортименті», вагою брутто вагою брутто 22 540 кг, нетто - 19 659,68 кг та вартістю 37 250 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (05.12.2019) (1 USD - 23,930282 грн.) складає 891 403 грн., були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

На підставі викладеного, 22 жовтня 2021 року працівниками Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 3837/10000/21, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

09 вересня 2022 року захисником Васильчук С.С., до суду першої інстанції було подано письмові заперечення у справі про порушення митних правил №3837/0000/21, в яких вона заперечувала проти наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та вважає, що справа про порушення митних правил підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення. Захисник зазначила, що контролюючий орган використовує документи з неофіційним перекладом в якості доказів, які нібито підтверджують недостовірно вказану керівником ТОВ «ОПТПОСТАЧ» митну вартість товарів у ЕМД «ІМ/40/ДЕ» від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179. Надані Турецькою митницею «товаросупровідні» документи взагалі не мають перекладу. Як стверджувала захисник, такі документи не можуть бути допустимими доказами у справах про порушення митних правил у зв`язку з недотриманням контролюючим органом вимог МК України щодо перекладу документів.

30 вересня 2022 року постановою Солом`янського районного суду міста Києва матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ознаками порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, повернуті до Київської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

22 березня 2023 року матеріали протоколу №3837/10000/21 повернулися до суду з результатами додаткової перевірки, а саме здійснено переклад відповіді №4.01.03/UA-582766 (а. с. 16), переклад митної декларації форми «EX 3» 29.11.2019 №19341300ЕХ831697 (а. с. 17 - 19) та переклад інвойсу від 29 листопада 2019 року №TIH050 (а. с. 20 - 23).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, - є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З протоколу про порушення митних правил № 3837/10000/21 від 22 жовтня 2021 року та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ОПТПОСТАЧ», стали висновки митного органу про наявність в діях останнього ознак порушення митних правил, а саме переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в наданому протоколі від 22 жовтня 2021 року № 3837/10000/21 не зазначені конкретні дії чи бездіяльність, які мали місце були вчинені саме директором ТОВ «ОПТПОСТАЧ» ОСОБА_1 , спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, шо містять неправдиві дані, тобто які б відповідали диспозиції ст. 483 МК України.

Крім того, також не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що при заповненні ЕМД типу «ІМ/40/ДЕ» від 06 грудня 2019 року № UA100040/2019/299179 в діях ТОВ «ОПТПОСТАЧ», а саме ОСОБА_1 , був наявний умисел на подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, або ж вчинення будь-яких інших дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Надані митними органами Турецької Республіки документи взагалі не стосуються здійсненої поставки товарів за ЕМД «ІМ/40/ДЕ» від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179.

Крім цього ТОВ «ОПТПОСТАЧ» для митного оформлення було надано документи, отримані від продавця товарів та інші документи, отримані декларантом за самостійною ініціативою, перелік яких вказаний в графі 44 ЕМД від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179.

Водночас, Київською митницею Держмитслужби до матеріалів справи не було приєднано всіх документів, наданих та вказаних декларантом у графі 44 ЕМД від 06 грудня 2019 року №UA100040/2019/299179, зокрема, експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати від 03 грудня 2019 року № КТП-3377 щодо вартості товару; також у протоколі не відображено та до матеріалів справи не приєднано доказів подальшої фактичної оплати придбаних товарів. Також в матеріалах справи відсутній договір на надання послуг з обслуговування зовнішньоекономічної діяльності, декларування вантажів, митного оформлення від 03 грудня 2019 року № ОПТ-12/19, укладений ТОВ «ОПТПОСТАЧ» та ПП «88», за умовами якого саме агент з митного оформлення ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 , здійснював митне оформлення всіх необхідних документів.

Крім того, судом встановлено, що інспектор в протоколі жодним чином не обґрунтував свої висновки, а також не спростував того, що митне оформлення товару здійснювалось на підставі документів наданих ТОВ «ОПТПОСТАЧ» компанією «TAYAS GIDA SAN.VE TIC. A.S.»., а тому відсутні підстави вважати, що відомості щодо вартості товару, внесені до митної декларації, яку було подано при митному оформленні, є неправдивим.

При цьому жодних обставин на підтвердження того, що ОСОБА_1 як директору ТОВ «ОПТПОСТАЧ» могло бути відомо про іншу вартість товару та наявність у нього прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, ані встановлено, ані підтверджено належними доказами не було.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що протокол про порушення митних правил № 3837/10000/21 ґрунтується лише на припущеннях, які не підтверджені належними доказами.

Отже, будь-яких дій, ОСОБА_1 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у товаросупровідних документах на переміщення товарів на територію України. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, вищевикладеним повністю спростовуються доводи митного органу щодо подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України однією з форм приховування та переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Кожна із зазначених в даній статті форм приховування є підставою для відповідальності особи за порушення митних правил.

Згідно закону під неправдивими даними, що містяться у документах, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон, слід розуміти неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються.

Митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 як керівником ТОВ «ОПТПОСТАЧ» були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю дійсної вартості товару.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази, які б беззаперечно вказували на те, що дії керівника ТОВ «ОПТПОСТАЧ» ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що у суду відсутні підстави вважати в діях вказаної особи наявність ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, наявність складу адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 митним органом не доведена, а їх висновки базуються без врахування дійсних обставин справи.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що обставини, викладені у протоколі № 3837/10000/21 від 22 жовтня 2021 року щодо переміщення через митний кордон України товарів загальною вартістю 37250 доларів США, що еквівалентно 891403 грн., через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, на підставі яких складений зазначений протокол, не знайшли свого підтвердження в суді та спростовуються наданими до суду доказами.

Натомість, досліджені в апеляційному суді матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 458, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.