Справа № 453/88/23
№ провадження 3/453/128/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., за участю особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 , захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Коцана Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 473327 від 08 січня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 08 січня 2023 року близько 03 години 11 хвилин в смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області по вул. Богдана Хмельницького керував автомобілем FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки чи медзакладі відмовився, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із заявленими ОСОБА_1 та його захисником Коцаном Р.М. клопотаннями, розгляд справи відкладався з 09 березня 2023 року на 18 квітня 2023 року.

07 березня 2023 року захисником адвокатом Коцаном Р.М., подано клопотання про закриття провадження у справі з огляду на відсутність беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що в матеріалах адміністративного протоколу та долучених до нього доказах відсутні будь-які відомості щодо факту керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 , так само, як і доказів факту зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху. Відеозаписи, що містяться на оптичному диску, відображають виключно відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння з допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, однак, такий доказ не підтверджений іншими доказами та в сукупності не узгоджується з іншими доказами. Відеозапис не містить підтвердження руху транспортного засобу, не встановлює й того факту, що ОСОБА_1 вживав заходів щодо керування транспортним засобом. Відтак, наголошує, що інспектором поліції такі докази не здобувалися взагалі, тобто відеозапис даних подій ним не здійснювався, оскільки й не було самого факту керування. Зазначає захисник і про те, що в матеріалах справи відсутня постанова (чи будь які відомості) про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які б були підставою для його зупинки, а також того, що зазначений в протоколі транспортний засіб взагалі рухався, що вкотре підтверджує факт, що ОСОБА_1 , не було зупинено працівниками поліції і відповідно він не керував ТЗ. Крім того, захисник звертає увагу на те, що із доданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі і право на правову допомогу. Звертає увагу захисник і на те, що із доданого відеозапису не вбачається ознак стану алкогольного сп`яніння, зазначених працівником поліції у протоколі, навпаки, особа говорить чітко, поводиться адекватно та повідомляє, що не вживав алкоголю у цей день. Більше того, на доданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписі ОСОБА_1 виявляв бажання прослідувати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння. Посилається захисник і на невідповідність відеозапису вимогам Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Таким чином, на думку захисника, з огляду на те, що ОСОБА_1 стверджує, що не керував ТЗ, та беручи до уваги, що беззаперечних доказів інспектором поліції не здобуто, з наявних в матеріалах справи неможливо зробити однозначний висновок, просить провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судових засіданнях захисник клопотання підтримав з підстав, аналогічних наведених у такому.

В судових засіданнях особа, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 , підтримав позицію, викладену захисником у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, пояснив суду, що 07 січня 2023 року близько 23 години 00 хвилин він виїхав з м. Стрий, оскільки мав намір дістатися дому до початку комендантської години, однак, по дорозі в автомобілі виникли технічні проблеми, внаслідок чого він був змушений часто зупинятись. Близько 02 години 08 січня 2023 року у смт. Верхнє Синьовидне він зупинив автомобіль, оскільки продовжувати на ньому рух вже було неможливо внаслідок пошкодження патрубка радіатора, після чого він зателефонував до свого друга та попросив приїхати та відбуксирувати його автомобіль до місця його проживання. Ще приблизно за годину до його припаркованого на узбіччі автомобіля під`їхали працівники поліції, та, запитавши про причину його перебування в комендатську годину на автодорозі, склали постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , він пояснював працівникам поліції про технічні проблеми, які виникли у нього в дорозі, а також про те, що близько години він знаходиться на цьому місці, рух не здійснює, чекає на товариша для того, щоб останній відбуксирував його автомобіль до місця проживання, однак, вказані пояснення працівники поліції до уваги не взяли.

В судовому засіданні 18 квітня 2023 року захисником подано заяви про долучення до матеріалів справи доказів, а також про допит в якості свідка ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 , захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Коцана Р.М., дослідивши матеріали справи, допитавши в якості свідка ОСОБА_3 , доходжу висновку, що клопотання захисника про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Про це ж йдеться і у п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , 08 січня 2023 року близько 03 години 11 хвилин в смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області по вул. Богдана Хмельницького керував автомобілем FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки чи медзакладі відмовився, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду було надано три відеозаписи, з яких неможливо встановити, чи керував останній транспортним засобом, чи здійснювалась зупинка даного транспортного засобу працівниками поліції, а також причини такої зупинки, якщо така була. Суд контатує, що з наданих відеозаписів не вбачається ні факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу, ні причини такого, ні взагалі факту руху автомобіля, оскільки, зокрема, з відеофайлу XBVN2733 вбачається лише припаркований на узбіччі автомобіль із увімкненою аварійною світловою сигналізацією, до якого підходить працівник поліції. Відеофайл OSSX5289 відображає розмову працівника поліції з ОСОБА_1 в салоні службового автомобіля, а з відеофайлу IMG_3265 неможливо встановити, що такий відображає з огляду на його пошкодження. При цьому, слід звернути увагу, що на з відеофайлу OSSX5289 дійсно вбачається, що ОСОБА_1 висловлює бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, після чого на повторне запитання щодо проходження такого зазначає «ні». З огляду на вказане, суд зазначає, що докази на підтвердження того, що у вказаної особи був обов`язок пройти такий огляд, як у водія транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні. Крім того, відеозапис з відеофайлу OSSX5289 закінчується повідомленням працівника поліції про те, що на ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 13-0 КУпАП за те «що він керував у стані алкогольного сп`яніння», а не за відмовуособи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. З аналізу доданих до справи відеозаписів суд погоджується і з посиланням захисника на те, що особі не було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі і право на правову допомогу.

При цьому, з метою встановлення факту керування особою, щодо якої складено протокол, транспортним засобом в судове засідання 18 квітня 2023 року викликався як свідок інспектор СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції Фурик Р.І., однак, такий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні 18 квітня 2023 року в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що 08 січня 2023 року між 02 та 03 годинами (точного часу він не пам`ятає) до нього зателефонував його товариш та колега по роботі ОСОБА_1 та попросив приїхати у смт. Верхнє Синьовидне для того, щоб відбуксирувати автомобіль ОСОБА_1 , в якому вийшов з ладу патрубок радіатора, до місця його проживання. Коли ОСОБА_3 приїхав до вказаного населеного пункту, то він виявив автомобіль ОСОБА_1 на узбіччі дороги із увімкненою аварійкою та відбуксирував його. Працівників поліції на момент прибуття свідка до смт. Верхнє Синьовидне біля автомобіля товариша не було.

Факт наявності технічних несправностей в автомобілі опосередковано підтверджується і наданими скріншотами, з яких вбачається оформлення 26 січня 2023 року та 16 лютого 2023 року замовлень на партрубок генератора верхній FORD TRANSIT 1991-2000 (2,5D).

Погоджується суд і з твердженням захисника, викладеним у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо відсутності у матеріалах справи постанови (чи будь яких відомостей) про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, які б були підставою для зупинки транспортного засобу. З фрагментів відеозаписів, які долучено до адміністративних матеріалів, вказані обставини встановити також неможливо.

Підставним є і посилання захисника на невідповідність відеозапису вимогам Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них».

Таким чином, зважаючи на суперечливі докази, які містяться в матеріалах справи, суд констатує, що відсутність повного відеозапису не дає можливості встановити дійсну хронологію подій, а саме факт руху автомобіля, його зупинки працівниками поліції, причини такої.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 , у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 39598/03, п. 65). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява №16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 . Враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь цієї особи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 266 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Я. Курницька