ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1155/23 Справа № 183/3150/23 Суддя у 1-й інстанції - Гузоватий О. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 17 лютого 2023 року о 14 годині 10 хвилин на блок посту 1601 Траси Е105 «Харків-Дніпро» Новомосковського району Дніпропетровської області керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимови п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проведено за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager», тест № 1045 результат 2.11 % проміле, в присутності двох свідків, з фіксацією на боді камеру патрульного поліцейського.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року та постановити нове рішення, яким провадження по адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на такі обставини:

- в судове засідання на 01.05.2023 року його не викликали, тому він був позбавлений можливості давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права;

- протокол про адміністративне правопорушення складався за його відсутності, що підтверджується чужим підписом у ньому. Пояснення від його імені також сфальсифіковані, оскільки написані чужим почерком та скріплені не його підписом, і це можна було довести за допомогою почеркознавчої експертизи, але він був позбавлений можливості на її проведення, оскільки були порушені його права на участь в розгляді справи;

- він не керував автомобілем «Mictsubishi Lancer» д/з НОМЕР_1 та працівники поліції його не зупиняли, оскільки він стояв коло блок-поста 17.02.2023 року близько 14.00 години;

- в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином.

Згідно з п. 7 «якщо через об`єктивні обставини учасник провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів». Такими засобами можуть бути проведення відеоконференцзв`язку через додаток Viber, Telegram, Zoom або WhatsApp при належній ідентифікації особи з яким проводиться відео конференція за допомогою власних технічних засобів. Також судове провадження може здійснюватися у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Враховуючи те, що нормами КУпАП не передбачено проведення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, виходячи з положень ч. 1 ст. 2 даного Кодексу для забезпечення об`єктивного та оперативного розгляду справи, застосувується аналогія закону з процесуальними нормами КПК України, а саме: ст. 336 КПК України, як засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає у застосуванні до нього врегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, що регламентує подібні відносини.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився до суду, про поважні причини неявки суд не повідомив, клопотань про проведення слухання справи в режимі відеоконференції від нього не надходило, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 за наявними матеріалами, які є достатніми для прийняття рішення, враховуючи також і те, що згідно зі ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, тобто неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як витікає з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; результатом тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається, № 1045 технічного засобу «Drager» від 17.02.2023 року (результат 2,11 % проміле); відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager» та результат вказаного огляду; рапортом працівника поліції від 17.02.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Апеляційним розглядом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Drager 6810», тест №1045, результат огляду склав 2,11 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, підписавши протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого будь-яких заперечень щодо результату огляду не мав.

Крім того, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та його ніхто не зупиняв, які, до того ж, повністю спростовуються:

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager» та результат вказаного огляду;

- рапортом інспектора СВП ВРПП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванка А. від 17.02.2023 року, з якого убачається, що 17 лютого 2023 року о 14 годині 10 хвилин на блок посту 1601 Траси Е105 «Харків-Дніпро» було зупинено автомобіль «Mitsubishi Lancer», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Водія було перевірено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager», тест № 1045 результат 2.11 % проміле, на водія було складено, у тому числі, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 , про те, що він 17.02.2023 року рухався на автомобілі «Mitsubishi Lancer», н/з НОМЕР_1 , по трасі «Харків-Дніпро», де був зупинений працівниками поліції, для перевірки документів. Після чого працівники поліції помітили в нього запах алкоголю з порожнини рота. Вчора він вживав алкоголь, а сьогодні випив два келиха шампанського. Після чого погодився пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння, який показав 2,11 % проміле. Відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також відеозаписом з бодікамери патрульних поліцейських повністю спростовуються й доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за його відсутності, підписаний чужим підписом, пояснення від його імені також написані чужим почерком та скріплені не його підписом.

Стосовно ж посилань апелянта на відсутність в матеріалах справи акта огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд вважає їх слушними, втім зауважує, що це не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, не спростовує вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Таким чином, викладені доводи апеляційної скарги не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, а інші аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Крім того, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко