Справа № 177/1190/23
Провадження № 3/177/856/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

згідно протоколу зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

пенсіонера

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 о 10:30 год, по вул. І. Франка 1 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Ford Mondeo, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушена координація рухів, при цьому на законну вимогу працівника поліції проти огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить запис в протоколі про адміністративне правопорушення та його підпис про обізнаність з датою, часом та місцем розгляду справи. Однак, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, дату розгляду справи судом, не вжив заходів для явки до суду, будь-яких клопотань, в тому числі щодо відкладення розгляду справи, суду не надав, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У вину ОСОБА_1 ставиться саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 261783 від 12.06.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, за наявності ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від пояснень у протоколі відмовився.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких викладено підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку;

- направленням на огляд в медичному закладі, згідно якого огляд не проводився, в якому зафіксовані виявлені працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння;

- рапортом працівника поліції, в якому викладено обставини зупинки автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушені мову та координацію рухів, та який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку визначеному законом. Вказаним рапортом також підтверджено факт тимчасового відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом.

- відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при цьому він зупинився посеред дороги та навіть не зміг належним чином припаркувати автомобіль (кліп 0). При перевірці документів у ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вказав на вживання ним двох пляшок пива, після чого керував транспортним засобом. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, зокрема як на місці зупинки транспортного засобу за допомогу приладу «Драгер», так і в медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на місці зупинки, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у виді складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП (кліп 3). ОСОБА_1 висловив впевненість в тому, що прилад покаже стан алкогольного сп`яніння, та висловив відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (кліп 4). Відеозаписом зафіксовано, що водій працівникам поліції посвідчення водія не надав, для його тимчасового вилучення, вказував щоб працівники поліції забирали автомобіль.

Згідно довідки інспектора відділення адмінпрактики, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_4 , а й для оточуючих, та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постановине пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя М.В. Березюк