ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/840/23 Справа № 199/9614/22 Суддя у 1-й інстанції - САВЧЕНКО Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Ружа І.В., переглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496 грн.20 коп.

Судом І інстанції встановлено, що 08 грудня 2022 року о 23:10 год., в м.Дніпро, по пров. Крушельницької, буд.1, ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21063 № НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення.

Також просить поновити строк, оскільки він не знав про розгляд справи, так як не був присутній під час розгляду справи. Копію рішення суд І інстанції в триденний термін не направив. Лише 22 березня 2023 року захисник Василюка А.В. ознайомився з текстом рішення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що працівники поліції порушили його права, які виразилися у відмові дочекатися приїзду адвоката на місце події. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся проходити огляд, а лише хотів надати пояснення в присутності захисника. В чому було відмовлено працівниками поліції. Крім цьому, апелянт вказує про безпідставну зупинку його транспортного засобу. Також працівники поліції не надали направлення для проходження в заклад охорони здоров`я.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Клопотання про поновлення строку є обґрунтованим, тому термін на оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Перевіряючи доводи апеляційної скарга про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, однією із ознак складу правопорушення є відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести даний факт.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та як встановив суд І інстанції, що 08 грудня 2022 року о 23:10 год., в м.Дніпро, по пров. Крушельницької, буд.1, ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21063 № НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, у медичному закладі, водій відмовився.

Проте, переглядаючи матеріали справи апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння при зазначених обставинах.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі дії працівниками поліції не проводилися, що видно з відеозапису наявного в матеріалаї справи.

При цьому, апеляційний суд не може взяти до уваги рапорт працівника поліції у якому зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, враховуючи, що даний документ складено суб`єктом владних повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення також не може підтверджувати факт встановлення працівниками поліції наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки в протоколі працівник поліції зазначає суть правопорушення, тобто видвинуте особі правопорушення.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Крім цього, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 по суті погодився пройти огляд. Це підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом. Так дійсно ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд. Проте через три хвилини, поспілкувавшись по телефону, погодився пройти огляд, в якому працівником поліції було відмовлено. Тому на переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, а саме за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький