Справа № 128/1460/23
Провадження № 3/127/3617/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 13.04.2023 об 11.35 год. по вул. Магістратська, 65/1 в м. Вінниці, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford, д.н. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державної виконавчої служби (далі ДВС) № 21539841 від 30.03.2023.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що йому відомо про наявність виконавчого провадження в районному відділі ДВС. В межах зазначеного провадження він сплачує аліменти на утримання дитини та не має заборгованості. Про наявність іншого виконавчого провадження йому не було відомо. Дізнався про наявність обмеження у праві керування від працівників поліції.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту частини третьої статті 126 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підтвердження відомостей, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, надані суду матеріали справи містять копію постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Довгаленко М.В. 30.03.2023 за № 21539841 (далі Постанова). Зі змісту зазначеної Постанови випливає, що ОСОБА_1 встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факту наявності виконавчого провадження відносно нього, разом з тим повідомив, що виконавче провадження було відкрите в іншому відділі ДВС, в межах якого він і сплачує аліменти. На підтвердження зазначеним обставинам ОСОБА_1 надав суду копію довідки, зі змісту якої випливає, що у Вінницькому відділі ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження № 42811733 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2969 виданого 16.05.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 16.04.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до наданої довідки станом на 30.04.2023 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

З метою повного всебічного та об`єктивного розгляду справи, для перевірки відомостей, повідомленими ОСОБА_1 , суд витребував матеріали виконавчого провадження № 21539841.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження випливає, що 12.05.2023 головний державний виконавець Другого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Довгаленко М.В. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 21539841 у зв`язку з наявністю іншого виконавчого провадження за тим самим виконавчим листом. Крім того, 12.05.2023 була винесена постанова про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Зі змісту частини першої статті 30 Закону № 1404-VIII випливає, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_1 було відкрито два виконавчих провадження щодо виконання одного судового рішення на підставі одного виконавчого листа. Надані суду копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей, що те, що стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було здійснене в межах зведеного виконавчого провадження. У подальшому, як випливає з наданих суду матеріалів, виконавче провадження, в межах якого ОСОБА_1 був обмежений у праві керування транспортними засобами, було закінчене, а накладене обмеження скасоване, у зв`язку з наявністю іншого виконавчого провадження, заборгованість у якому відсутня.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 126, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: