Провадження № 3/369/213/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.04.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Полянської С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 101706, 08 жовтня 2022 року о 23:00 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , вул. Чкалова, 46 в с. Петропалівська Борщагівка Бучанського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис на нагрудну камеру патрульного. Від керування транспортного засобу ОСОБА_1 був відсторонений, шляхом передачі тверезому водію.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судові засідання призначені на 28 листопада 2022 року, 16 січня, 06 лютого, 13 березня та 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, повідомляений у встановленому законом порядку. При цьому, надіслав до суду клопотання про проведення судового розгляду справи щодо нього за його відсутності та за участю його захисників: адвоката Полянської С. В. та фахівця у галузі права ОСОБА_2 . Також вказав, що вину у вчиненому не визнає та вважає дії працівників поліції незаконними та такими, що порушують його права. Просив суд закрити провадження у справі щодо нього за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник Полянська С. В. вважала за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутності її довірителя ОСОБА_1 , за її участі та участі фахівця у галузі права ОСОБА_2 .

Разом з тим, судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та захисника Полянської С. В. стосовно участі у розгляді справи фахівця у галузі права Дербеди Е. В. в інтересах ОСОБА_1 , як його захисника, оскільки з огляду на системний аналіз положень ст. 131-2 Конституції України, згідно з якою, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура,та ст. 271 КУпАП, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», повноваженнями захисника під час розгляду справ наділений адвокат, тобто фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачений вищевказаним законом. Звідси, задля не порушення права на захист ОСОБА_1 , в частині наданню останньому кваліфікованої правової допомоги, враховуючи те, що правничу допомогу ОСОБА_1 надає захисник Полянська С. В., в участі у розгляді справи фахівця у галузі права ОСОБА_2 , судом відмовлено.

Крім того, захисник Полянська С. В. звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо її довірителя на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому пояснила, що її довіритель того дня не був водієм та не керував транспортним засобом, перебував у своїх родичів і вийшов на вулицю, щоб покурити, в цей час до нього під`їхав патруль поліції, які в подальшому безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії працівників поліції вважає незаконними та такими, що порушують права її довірителя. Клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 мотивувала відсутністю у матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину її довірителя у вчиненому, а саме, відсутні докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що відповідно виключає об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, що ставлять у ввину останньому. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 101706 від 08 жовтня 2022 року складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Наявний у матеріалах справи відеозапис є неповним та не безперервним, що не відображає всіх обставин події, які відбувалися при спілкуванні ОСОБА_1 з працівниками поліції, що є порушенням Інструкції затвердженої наказом МВС № 1026. Більше того, вважає, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735, а саме під час пропозиції її довірителю пройти огляд на стан сп`яніння не дотримано порядку процедури такого огляду, не запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Наявний у матеріалах справи бланк письмового направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я є не заповненим, тобто з нього не вбачається до якого закладу направлявся ОСОБА_1 , якого числа та о котрій годині, а також відсутні відомості про його вручення цього направлення останньому. Більше того, у порушення вищевказаних вимог працівниками поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 не було залучено двох свідків, участь яких є обов`язковою. Крім того, для з`ясування всіх обставин справи просила суд викликати для надання свої пояснень інспектора СРПП ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП у Київській області Машталяра В. А.

Клопотання захисника Полянської С. В. про виклик інспектора СРПП ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП у Київській області Машталяра В. А., у судове засідання, для надання своїх пояснень, судом було задоволено повністю та здійснено відповідний виклик.

Проте на численні виклики інспектор СРПП ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП у Київській області Машталяр В. А. до суду не з`явився.

Також, захисником Полянською С. В. у справі № 369/10826/22, заявлено відвід головуючій судді у цьому провадженні, у задоволенні якого постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року, відмовлено.

Крім того, до початку судового засідання захисник Полянська С. В. відмовилася від клопотання про виклик та допит інспектора СРПП ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП у Київській області Машталяра В. А.,про що подала відповідне клопотання, яке в судовому засіданні підтримала та просила суд розглядати справу за наявними матеріалами, а також просила задовольнити її клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши доводи захисника Полянської С. В., дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , наявні у справі докази в їх сукупності, клопотання захисника, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи № 369/10826/22, відсутні докази на підтвердження обставин, які вказують про керування ОСОБА_1 автомобілем «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , 08 жовтня 2022 року о 23:00 год., по вул. Чкалова, 46 в с. Петропалівська Борщагівка Бучанського району Київської області.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 стоїть поблизу паркану приватного будинку та спілкується з працівниками поліції. При цьому, факт керування транспортним засобом відповідно руху та його зупинки працівниками поліції на відеозаписі не зафіксовано. Наявність автомобіля «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , на місці події з даного відео також не вбачається.

Більше того, у матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом «Acura MDX», днз НОМЕР_2 та відмову вищевказаного водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 , від керування транспортним засобом, як про те зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 101706, а саме письмове зобов`язання іншої особи про отримання транспортного засобу на зберігання або акт тимчасового вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Звідси, дії ОСОБА_1 не охоплюються об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно виключає склад цього адміністративного правопорушення та дає підстави для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

Більше того, під час дослідження матеріалів справи № 369/653/23, судом встановлено, що працівниками поліції при пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не дотримано певного алгоритму дій, процедури проведення огляду водії на стан сп`яніння, а саме, при його відмові пройти такий огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, що прямо передбачено вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкцією №1452/735. При цьому, наявний у матеріалах справи бланк письмового направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не містить інформації до якого закладу охорони здоров`я направлявся останній, якого числа та о котрій годині, а також відсутні відомості про отримання цього направлення ОСОБА_1 , що дає підстави суду погодитися з твердженнями захисника та визнати його неналежним та недопустимим доказом у справі.

Тому, суд дійшов висновку, що даний огляд водія ОСОБА_1 було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За таких обставин, вислухавши доводи захисника Полянської С. В. дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Полянської С. В підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд не бере до уваги інші доводи захисника, оскільки наявні в матеріалах справи порушення допущені працівниками поліції є істотними порушеннями при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в своїх сукупності дають підстави суду дійти вказаного висновку.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 101706 від 08 жовтня 2022 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак