Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/57/23
Провадження № 3/382/124/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшли три справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Постановою від 20.03.2023 року об`єднано адміністративні матеріали за № 382/57/23 (провадження № 3/382/124/23), № 382/58/23 (провадження № 3/382/125/23) та № 382/409/23 (провадження № 3/382/315/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 44 КУпАП. Об`єднаній справі про адміністративне правопорушення присвоєно номер справи № 382/57/23, провадження № 3/382/124/23.

До суду від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 154029 від 27.12.2022 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вказано, що 27.12.2022 року о 16 год. 17 хв. в Київській області, Яготинський район, автомобільній дорозі Київ-Харків М-03 99 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість оличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, до суду від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 245792 від 27.12.2022 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, в якому вказано, що 27.12.2022 року о 16 год. 17 хв. в Київській області, Яготинський район, автомобільній дорозі Київ-Харків М-03 99 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 та при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року від 05.12.2022 ЕАР № 6252435, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, до суду від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 102832 від 16.03.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, в якому вказано, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 17.02.2023 року та наданих документів, 27.12.2022 року близько 16 год. 17 хв. автодорога Київ-Харків 99 км в напрямку м. Києва Козій І. А. для власних потреб без мети збуту зберігав згідно рішення експертизи наркотичний засіб «канабіс» вагою 0,27 г, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судові повістки направлялися на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 вказав під час складення протоколів, що ним підписані без заперечень, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та конвертом з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, в матеріалах справи міститься розписки ОСОБА_1 про отримання судових повісток особисто. Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

20.03.2023 року та 27.03.2023 року судом винесено постанови про привід ОСОБА_1 в судові засідання. Однак привід не виконано, ОСОБА_1 в судові засідання не доставлено.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Під час розгляду справи встановлено, що 27.12.2022 року о 16 год. 17 хв. в Київській області, Яготинський район, автомобільній дорозі Київ-Харків М-03 99 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість оличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду.

Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Відповідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п. 2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Згідно із ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки стану наркотичного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучений до протоколу відеофайл, зокрема пропозицію поліцейського пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; його вина, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 154029 від 27.12.2022 року, підтверджується даними рапорту від 27.12.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2022 р., розпискою ОСОБА_2 про отримання транспортного засобу від 27.12.2022 року, довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 28.12.2022, довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 28.12.2022, а також відеозаписом.

Окремо суд звертає увагу на досліджений в судовому засіданні відеозапис події, долучений поліцейськими на ДВД-диску, з якого вбачається, що працівники поліції після виявлення ознак наркотичного сп`яніння неодноразово пропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я. Як вбачається з поданих матеріалів, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є самостійною підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, а також становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, під час розгляду справи встановлено, що згідно постанови про закриття КП від 17.02.2023 року та наданих документів, 27.12.2022 року близько 16 год. 17 хв. автодорога Київ-Харків 99 км в напрямку м. Києва Козій І. А. для власних потреб без мети збуту зберігав згідно рішення експертизи наркотичний засіб «канабіс» вагою 0,27 г, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 102832 від 16.03.2023 року та матеріалами до нього, а саме: копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.12.2022, копіями рапортів від 27.12.2022, копією заяви ОСОБА_1 , копією протоколу огляду місця події від 27.12.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , постановою про призначення експертизи матеріалів речовин та виробів від 03.01.2023 року, актом від 08.02.2023 року, ілюстративною таблицею, копією висновку експерта № СЕ - 19/111-23/282-НЗПРАП від 09.02.2023 року, копію довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, копією ілюстаривної таблиці, копією квитанції № 345, копією постанови про закриття кримінального провадження від 17.02.2023 року, довідкою лейтенанта поліції Р. Остафійчука, копією паспорта ОСОБА_1 , копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин по справі, вважаю, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Крім цього, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 245792 від 27.12.2022 року, ОСОБА_1 27.12.2022 року о 16 год. 17 хв. в Київській області, Яготинський район, автомобільній дорозі Київ-Харків М-03 99 км керував транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 та при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року від 05.12.2022 ЕАР № 6252435, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Частиною 2 цієї статті визначено, щo керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 245792 від 27.12.2022 року, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 за відсутності такого права.

Отже, визначальним для притягнення до адміністративної відповідальності особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є ознака повторності правопорушення, склад, якого, зокрема передбачено в ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії. Натомість, матеріали справи містять довідку від 28.12.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. При цьому, як вбачається із відеозапису, долученого працівниками поліції, ними було зупинено водія ОСОБА_1 та на їх вимогу пред`явити посвідчення водія він зазначив, що його при собі не має, він із зони бойових дій, а всі його документи, крім військового квитка, передані в Київ.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідчення водія, при доведеності відповідних елементів утворює склад правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Проте, інкриміноване правопорушення щодо керування транспортним засобом відповідної категорії за відсутності відповідного права матеріалами справи не доведено.

Крім цього, на підтвердження повторності до протоколу додано копію постанови серії ЕАР № 6252435 від 05.12.2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б засвідчили обставини щодо події і складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 44, ч. 5 ст. 126, ст. ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень:

- передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу, стягнувши з нього 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 0010001, код класифікації бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, код класифікації бюджету 22030106.

Речовий доказ: речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «канабіс» вагою 0,27 г, вилучений у ОСОБА_1 , знищити.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський