ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 05.04.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗС України, головного сержанта, який займає посаду командира відділення технічного обслуговування роти заправки пальним 44 окремої роти заправки пальним що підпорядковується в/ч НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 16 січня 2023 року під час дії особливого періоду, головний сержант ОСОБА_1 без поважних причин вчасно не прибув о 08 год. 00 хв. на місце військової служби у військову частину НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 та з`явився на військову службу о 14 год. 00 хв. 17.01.2023 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у справі закрити.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, не дослідивши всі обставини по справі, які мають істотне значення при прийнятті рішення.

Вважає, що протокол складено не належною посадовою особою, при складанні протоколу йому не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що свідчення свідків є недостовірними та недостатніми для доказу його вини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №2, 16 січня 2023 року під час дії особливого періоду, головний сержант ОСОБА_1 без поважних причин вчасно не прибув о 08 год. 00 хв. на місце військової служби у військову частину НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 та з`явився на військову службу о 14 год. 00 хв. 17.001.2023 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.. (а.с. 1).

Судом першої інстанції було допитано ОСОБА_1 , який в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що його підрозділ - 44 окрема рота заправки пальним не входить до штату в/ч НОМЕР_1 , а отже протокол про адміністративне правопорушення не міг бути складений командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а крім того він фактично був складений заступником командира в/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_3 який також не був уповноважений на складення такого протоколу. Окрім того, ОСОБА_1 вказував що письмові пояснення свідків, що містяться у матеріалах справи не відповідають дійсності.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП та порушення порядку складання протоколу є неприйнятними.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №2, 16 січня 2023 року, який відповідно до положень ст. 251 КУпАП є доказом в справі, оскільки підтверджує фактичні дані, на основі яких встановлено наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції також були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили встановлені судом обставини щодо винуватості ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду першої інстанції, що він займає посаду сержанта з матеріального забезпечення роти заправки пальним 44ОРЗП що створена на базі в/ч НОМЕР_1 та у теперішній час підпорядковується в/ч НОМЕР_1 . 16 січня 2023 року під час ранкового шикування 44ОРЗП на території в/ч НОМЕР_1 він виявив, що командир відділення технічного обслуговування роти заправки пальним ОСОБА_1 відсутній на шикуванні і за місцем служби. Він зателефонував ОСОБА_1 і той сказав що не з`явився на службу оскільки перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_4 зателефонував командиру 44 ОРЗП капітану ОСОБА_6 який з частиною особового складу 44ОРЗП знаходився у відряджені і спитав що йому робити, на що той сказав писати рапорт на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 , що ОСОБА_4 і зробив. ОСОБА_1 з`явився за місцем служби на наступний день близько 14 год.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду першої інстанції, що він займає посаду фельдшера 44ОРЗП, що створена на базі в/ч НОМЕР_1 та у теперішній час підпорядковується в/ч НОМЕР_1 , розташовується на території вказаної військової частини та знаходиться на грошовому, речовому та харчовому забезпеченні цієї частини. 16 січня 2023 року о 08 год. під час ранкового шикування 44ОРЗП на території в/ч НОМЕР_1 було виявлено відсутність ОСОБА_1 - командира відділення технічного обслуговування роти заправки пальним. ОСОБА_1 не було за місцем проходження служби протягом дня 16.01.2023 року та 17.01.2023 року приблизно до 10-11 години до часу коли ОСОБА_5 змінився з наряду і покинув територію військової частини. Коли саме ОСОБА_1 з`явився на службі йому не відомо.

Як вбачається з протоколу даного судового засідання, свідки попереджались про кримінальну відповідальність, згідно ст. 384 КК України, за надання завідомо неправдивих показань.( а.п.43-44)

Судом першої інстанції також були досліджені письмові пояснення сержанта з матеріального забезпечення роти заправки пальним ОСОБА_4 та фельдшера 44ОРЗП ОСОБА_5 від 17.01.2023 року. Досліджені письмові пояснення не містять протиріч, є послідовними, взаємоузгоджуються з поясненнями наданими цими свідками в суді, відповідають змісту протоколу.

За такого, недовіряти або сумніватись в правдивості показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає, а тому доводи апеляційної скарги щодо недостовірності пояснень свідків, суд вважає непереконливими.

Судом першої інстанції також було досліджено інші письмові матеріали провадження.

Так, відповідно до змісту рапорту сержанта з матеріального забезпечення роти заправки пальним, головного сержанта ОСОБА_4 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 16 січня 2023 року о 08 год. 00 хв. ним було виявлено що командир відділення технічного обслуговування роти заправки пальним ОСОБА_1 , був відсутній на території в/ч НОМЕР_1 , під час телефонної розмови з ОСОБА_1 о 08 год. 00 хв. 16.01.2023 року той повідомив що не з`явився на службу у в`язку із перебуванням у стані алкогольного сп`яніння.

З дослідженого судом першої інстанції витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 №163 від 30.06.2022 року вбачається, що командира відділення технічного обслуговування 44 окремої роти заправки пальним ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу частини за вищевказаною посадою і зараховано на всі види забезпечення вказаної військової частини.

Відповідно до змісту дослідженої копії військового квитка ОСОБА_1 , вказано призначення його на посаду командира відділення 44ОРЗП згідно наказу №163 від 30.06.2022 року, тобто вищевказаного наказу командира в/ч НОМЕР_1 .

Твердження апелянта, що протокол складено не належною посадовою особою були предметом перевірки в суді першої інстанції і суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду, що ці твердження спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення підписано командиром в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , а згідно дослідженого витягу з наказу ОСОБА_1 його зараховано до списків особового складу цієї частини і зараховано на всі види забезпечення вказаної військової частини. Технічне виготовлення протоколу іншою особою не є підставою для визнання такого протоколу таким, що не відповідає вимогам КУпАП.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є помічником командира в/ч НОМЕР_1 . До 31 січня 2-23 року підполковник ОСОБА_2 був командиром цієї в/ч. Протокол складав заступник командира ОСОБА_8 , але підписував ОСОБА_2 .. Окрема рота №44 підпорядковується в/ч поки перебуває на її території.

Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, та ним в графі « пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноруч написано, що у вчиненому він визнає вину. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його власноручним підписом. За такого, доводи апелянта про порушення його права на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

За такого, посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 05.04.2023 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.