П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/1865/23

Провадження № 3/712/767/23

06 квітня 2023 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В., адвоката Демиденка В.А., розглянувши матеріали справи відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого: ТОВ «Арка - плюс», відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №099341 від 14.02.2023 року: водій ОСОБА_1 14.02.2023 року о 07 год. 34 хв. в м. Черкаси, по пр.-ту Перемоги, 10, керував автомобілем Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер» Алкотест ARНJ-0258, результат 0.32 проміля, тест № 949, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, адвокат Демиденко В.А., який представляє інтереси ОСОБА_1 заперечував проти притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КупАП з підстав викладених у письмовому клопотанні.

Заслухавши пояснення адвоката, ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя дослідивши матеріали адміністративної справи, приходе до наступних висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі передбачена і за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до принципу «презумпції невинуватості», встановленого ст. 62 Конституції України, особавважаєтьсяневинуватою у вчиненнізлочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не можеґрунтуватися на доказах, одержанихнезаконним шляхом. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проводилось працівниками поліції за умов упередженої, наперед сформованої думки про винуватість цієї особи та з мотивів, які носять ознаки «помсти», що, вцілому, призвело до ігнорування ними необхідності безумовного дотримання принципів законності у своїй діяльності. Так, на відеозаписі під назвою «clip-0.mp4», що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №099341 від 14.02.2023, а саме у період його часу з 07.38.15 до 07.39.20, зафіксовано розмову поліцейських, суть якої полягає у навмисному переслідуванні поліцейськими саме ОСОБА_1 з метою фіксації можливого вчинення ним адміністративного правопорушення у будь-який спосіб. Зокрема, з цієї розмови є зрозумілим, що 14.02.2023 зазначені поліцейські, переконавшись зі слів своїх «колег» у тому, що водієм являється саме ОСОБА_1 , навмисно переслідували та незаконнозупинили автомобіль Chevrolet Captivaр.н. НОМЕР_2 . При цьому підставою і мотивом проведення огляду водія на стан сп`яніння стало те, що за повідомленням «колег» вчора, тобто 13.02.2023, ОСОБА_1 вчинив незначне ДТП, за яке «розбашлявся» з потерпілим, але начебто перебував у стані алкогольного сп`яніння, за що вони не змогли його «оформити». Як наслідок, поліцейський Харченко В., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у розмові з напарником ОСОБА_2 безапеляційно резюмував: «Ну давай зараз тоді...» (07.39.19 часу відеозапису). При цьому слід зазначити, що органом Національної поліції не надано будь-яких доказів на підтвердження підозри ОСОБА_1 у вчиненні будь-якого адміністративного правопорушення 13.02.2023 чи станом на його зупинення, а отже у поліцейських не було будь-яких підстав підозрювати його у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому і застосовувати відносно нього будь-які превентивні поліцейські заходи, що визначені ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Розділом 2 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що основними принципами діяльності поліції є верховенство права, дотримання прав і свобод людини та законності. Згідно п. 1 та п. 3 ст. 18 зазначеного Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також поважати і не порушувати прав і свобод людини. Статтею 23 указаного закону не передбачено повноважень поліції, які б передбачали можливість вчинення нею навмисних, незаконних дій з метою виявлення та фіксації адміністративних правопорушень. З огляду на вказане вище у суду є достатні підстави стверджувати, що у даному випадку працівники поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 керувались виключно мотивами банальної «помсти за колег», що виразились, з огляду на кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення, у незаконному кримінальному переслідуванніцієї особи. Такі твердження, окрім вказаної розмови поліцейських, підтверджуються і їх безпосередніми упередженими діями, направленими на незаконне зупинення автомобіля ChevroletCaptivaр.н. НОМЕР_2 , безпідставне проведення огляду водія на стан сп`яніння та порушення права особи на захист, про що детальніше буде викладено нижче.

У ч. 6 ст. 266 КУпАП вказано, що проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції,здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповіднодо ч. 1 ст.266 КУпАП,п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі «Порядок»), а також п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735 (далі «Інструкція»), огляду на стан сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебуваютьу стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 «Порядку» та п. 7 розділу І «Інструкції» у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду на стан алкогольногосп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 3 розділу І «Інструкції`встановлено виключний перелік ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких у особи є законними підставами до проведення її огляду на стан сп`яніння.

Також, п. 5 «Порядку» та п. 10 Розділу ІІ «Інструкції» передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у акті огляду (далі «Акт огляду»), форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Вказаний акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а інший залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статті 266 КУпАПпередбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, з викладеного випливає, що єдиною законною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є наявність у нього відповідних ознак, які б давали поліцейському підстави вважати, що він перебуває у стані такого сп`яніння. При цьому, з огляду на встановлені ЄСПЛ стандарти доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008), а також невід`ємного права людини бути повідомленою в чому її підозрюють, поліцейський, в силу ч. 2 ст. 251 КУпАП, зобов`язаний:

1) повідомити особі підстави (ознаки), на основі яких він вважає, що та перебуває у стані сп`яніння;

2) отримати допустимі та належні докази, які б підтверджували наявність у особи ознак сп`яніння. У даному випадку події, що передували огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також сам процес огляду повністю зафіксований на відеозаписі під назвою «clip-0.mp», що доданий органом Національної поліції до протоколу про адміністративне правопорушення та має тривалість 38 хв. 05 сек.

Також у матеріалах адміністративної справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 14.02.2023, у якому вказано, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками: «Запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, виражене тремтіння пальців рук».

Так, під час перегляду зазначеного вище відеозапису встановлено, що поліцейські жодного разу не повідомили ОСОБА_1 будь-яких ознак, за якими вони вважали, що той перебуває у стані сп`яніння. Також відеозаписом підтверджується, що працівники поліції у будь-який спосіб не здійснювали перевірки зазначених у «Акті огляду» ознак сп`яніння у ОСОБА_1 (перевірки запаху з порожнини рота та огляд у рук останнього), а ознаки різкої зміни забарвлення обличчя на відеозаписі не розпізнаються. В той же час з відеозапису чітко вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводить себе адекватно, відповідає на їх запитання та виконує їхні вимоги, рухи його тіла теж адекватні, тремтіння пальців рук відсутнє, тобто вцілому його поведінка відповідала обстановці.

Натомість відеозаписом зафіксовано («clip-0.mp4» у період часу з 07.38.00 до 07.38.03), що у даному випадку єдиним «законним» приводом для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння стало лише питання поліцейського: «Коли востаннє вживали алкоголь?»

До того ж, в порушення вимог п. 5 «Порядку» та п. 10 Розділу ІІ «Інструкції» поліцейські не вручили один примірник «Акту огляду» ОСОБА_1 , що об`єктивно підтверджується цим же відеозаписом («clip-0.mp4» у період часу з 08.23.37 до 08.23.43).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій протиУкраїни» від 15.05.2008). В рішенні по данійсправі ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до принципу «презумпції невинуватості», встановленого ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Указане, вцілому, обумовлює недопустимість доказів, отриманих органом Національної поліції під час оформлення цих матеріалів, оскільки вони отримані незаконно внаслідок істотного порушення прав і

Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п.1 ст.247 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м.Черкаси Ю.В.Рябуха