Справа № 758/2793/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 , ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

02 лютого 2023 року, о 19 год. 10 хв., в м. Києві, вул. І. Виговського 24-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", н.з. НОМЕР_1 , не вчинив всіх заходів та допустив самовільний рух авто і здійснив наїзд на авто «BMW 328» д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП авто отримали механічні пошкодження та завдано збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№437405 від 02.02.2023 року, складеного старшим лейтенантом взводу №1, р.№3, б.№4, п.№1 УПП у м.Києві Свірсою М.К., 02.02.2023 року, о 19 год. 10 хв., в м. Києві по вул. І. Виговського 24-б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, порушення координацій рухів). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Вказав, що 02.02.2023 року, близько 18 год. 50 хв., підійшов до свого автомобіля марки "Daewoo Lanos", н.з. НОМЕР_1 із другом ОСОБА_2 . Впритул до бампера свояв автомобіль марки «BMW 328» гр. ОСОБА_3 , який звинуватив його в ДТП. Зазначив, що транспортним засобом не керував, ПДР не порушував. Не заперечує, що в той день вживав алкоголь, однак транспортним засобом не керував. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що припаркував свій автомобіль «BMW 328» і повернувся десь через 4 години. Коли паркував свій автомобіль, транспортний засіб ОСОБА_1 вже стояв. Коли повернувся побачив пошкодження на своєму автомобілі, автомобіль марки "Daewoo Lanos", н.з. НОМЕР_1 був розташований біля його автомобіля і він не міг виїхати. Підійшовши до автомобіля, на водійському сидінні перебував ОСОБА_1 , поряд з ним свідок ОСОБА_2 . Перед цим дзвонив на номер ОСОБА_4 , ніхто не відповідав, тоді почув дзвінок в машині, тому і підійшов, відчинив дверцята. В ОСОБА_4 були ознаки алкогольного сп`яніння. Факту керування ОСОБА_1 автомобілем не бачив.

Інспектор УПП Свірса М.К. суду пояснив, що отримав виклик про ДТП, ОСОБА_3 повідомив, що на його автомобіль здійснено наїзд , а гр. ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння. Приїхавши на місце, було складено адміністративні протоколи.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що зустрівся з гр. ОСОБА_1 купили пива, випили, при цьому перебували в автомобілі, яким ОСОБА_4 не керував, автомобіль не рухався. Пішли в магазин, а коли повернулись через хвилин 10 він пішов до свого автоомбіля, а через хвилину підійшов до ОСОБА_1 , який стояв біля автомобіля. Приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 звинуватили у вчиненні ДТП та керуванні в стані сп`яніння. Стверджував, що ОСОБА_1 автомобілем не рухався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_3 , інспектора Свірсу М.К., допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №437406 від 02.02.2023 року, схемою місця ДТП.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №437406 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній допустив самовільний рух авто і здійснив наїзд на авто «BMW 328» д.н.з. НОМЕР_2 .

До протоколу додана схема місця ДТП від 02.02.2023 року, в якій зазначено місце зіткнення та розташування транспортних засобів внаслідок ДТП. На автомобілі марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовано пошкоження: потертості переднього правого крила та передніх правих дверей, в автомобілі марки "Daewoo Lanos", н.з. НОМЕР_1 : потертості лакофарбового покриття заднього бамперу.

При цьому, як зазначив потерпілий, коли він паркував свій автомобіль марки «BMW» автомобіль, належний ОСОБА_1 вже стояв припаркований, а коли повернувся, не зміг виїхати.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд накладає стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, за ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як зазначає допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 , транспортним засобом ОСОБА_1 не керував.

Потерпілий ОСОБА_3 факту керування ОСОБА_1 автомобілем не бачив.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери охоплює лише подію приїзду працівників поліції за викликом ОСОБА_3 на вул. І. Виговського 24-Б і не охоплює всіх подій.

Тобто обставин перебування в русі транспортного засобу марки "Daewoo Lanos", н.з. НОМЕР_1 , зупинка цього транспортного засобу, встановлення водія цього транспортного засобу у відеозаписі не зафіксовано.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини справи та надати оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із відеозапису з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що в той час як працівники поліції приїхали на місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль ОСОБА_1 був припаркований і будь-яких доказів саме керування ОСОБА_1 цим автомобілем ані відеозапис, ані письмові матеріали справи не містять.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. ( п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко