Справа № 158/1340/23 Провадження №33/802/374/23 Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Проскуровського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.04.2023 року о 17 годині 07 хвилин у смт. Цумань по вулиці Молодіжна Луцького району Волинської області, керуючи транспортним засобом марки «Spark SP200R» без номерних знаків, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей. В установленому законом порядку від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.11-12).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та закрити провадження у справі.

Вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності без достатніх на те правових підстав. Постанова суду винесена з порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на те, що він в той час зазначений у протоколі транспортним засобом не керував та не планував подальший рух транспортного засобу. Докази, які б підтверджували, що транспортний засіб знаходився у рухомому стані у справі відсутні. А тому вважає, що в його діях відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення.

Також вказує на те, що його не було повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки жодних повідомлень про судові засідання від суду він не отримував. Про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 24.05.2023 року з ЄРДР, судом постанова йому не була надіслана. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, а тому просить його поновити (а.с.15-17).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.05.2023 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалась без його участі.

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №058345 від 13.04.2023 року (а.с.3);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 245772 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.5 ст.121 КпАП України. Вказана постанова є чинною (а.с.6);

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.8);

-тимчасовим дозвололм на керування транспортними засобами ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки т.в.о. начальника ВП № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Євтушика М. від 24.04.2023 року ОСОБА_1 згідно бази даних ІТС ІПНП до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України протягом останнього року не притягувався, також даному громадянину було видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.02.2021 року (а.с.7).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Не заслуговують на увагу суду доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом (мотоциклом), а лише сидів на ньому. Такі його пояснення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, а також спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора з авто працівників поліції, які повторно були досліджені під час апеляційного розгляду, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом (мотоциклом) і під час спілкування з працівниками поліції визнав факт вживання пива.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.