Провадження № 3/537/604/2023
Справа № 537/475/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2023 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 3 ст. 156 КупАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 432906 від 31.01.2023, 31.01.2023 близько 10:00 год. за місцем мешкання громадянин ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук тютюновими виробами, а саме табаком, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.156 КУпАП, останній ознайомлений з місцем розгляду судової справи Крюківському районному судді м. Кременчука,про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто особа яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату,час та місце розгляду судової справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.156 КУпАП, останній ознайомлений з місцем розгляду судової справи Крюківському районному судді м. Кременчука,про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою

Розглянувши справу, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачена за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. З ст. 156 КУпАП, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.

За приписами ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 15-3 вказаного Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Особою що склала протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не надано жодного доказу продажу ОСОБА_1 вказаних тютюнових виробів. Працівниками поліції не було зафіксовано факту торгівлі цими виробами, не зазначено, кому, в який час та за якою ціною були продані тютюнові вироби, табак.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 3 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Також в матеріалах відсутній акт вилучення тютюнових виробів, якими ОСОБА_1 здійснював торгівлю.

Згідно за ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю табаком за місцем мешкання, вину визнав.

На думку суду, сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 7 ст. 283 КУпАП, судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 156, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Маханьков О.В.