ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2725/22 Головуючий в 1 інст. Мінгазов Р.В.
Провадження № 33/807/207/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Валько В.С. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Валько В.С. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 8 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 07.11.2022 о 13 год. 25 хв. по вул. Ювілейна, буд. 43 с. Наталівка в Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21089 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнин рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан встановлення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alkotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під відеозапис.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Валько В.С. вважає постанову суду першої інстанції незаконно і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що справу було розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є істотним порушенням ст. 268 КУпАП.

У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, відповідно до вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Із таким направленням ОСОБА_1 не ознайомлювався, а його відмова від проходження огляду не підтверджується.

На відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 має виражені ознаки алкогольного сп`яніння.

Працівники поліції під час події не виконали вимоги ст. 268 КУпАП, а саме не роз`яснили права і обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Просить апеляційний суд поновити строк на оскарження постанови, оскільки справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 . Копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 29.12.2022 року.

Також просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Щодо розгляду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , відомості на спростування доводів клопотання з приводу того, що копію постанови він отримав 29.12.2022 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження,матеріали справи не містять.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду скарги по суті апеляційних доводів сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Валько В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 виконано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №106680 (а.с.4), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 07.11.2022 о 13 год. 25 хв. по вул. Ювілейна, буд. 43 с. Наталівка в Запорізькому районі Запорізької області, керував транспортним засобом ВАЗ 21089 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнин рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан встановлення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alkotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під відеозапис.

Інкриміновані протоколом обставини підтверджується наступними доказами:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7) та направленням на огляд (а.с.8), якими встановлено, що ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від огляду водія відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.11.2022 року серії БАБ №621912 (а.с.10), якою встановлено, що ОСОБА_1 під час події здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ 21089» д.н.з. НОМЕР_1 та скоїв адміністративні правопорушення;

- оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.11), який містить відеозаписи з місця події. Вказаними відеоматеріалами встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог ПДР України. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Водій від огляду відмовився та повідомив, що копію протоколу про адміністративне правопорушення та інші документи отримувати не буде.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Зокрема, доводи про те, що місцевий суд в порушенні вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Дана справа до районного суду надійшла 10.11.2022 року (а.с.1), і в цей день було здійснено автоматизований розподіл справи (а.с.12). Перше засідання було призначене на 18.11.2022 року (а.с.13). Однак, ОСОБА_1 до суду не з`явився, справа була перенесена на 08.12.2022 року (а.с.14).

08.12.2022 року ОСОБА_1 повторно не з`явився. Будь-яких заяв чи клопотань про неможливість прибути в судове засідання не надав.

Місцевий суд вживав всіх належних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату і час судового засідання, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті (а.с.15), судовими повістками, які направлялись за адресою проживання ОСОБА_1 , яку він повідомив працівникам поліції, що зафіксовано відеозаписом, та яка і була вказана у протоколі (а.с.16, 18).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначене та з метою запобігання затягування строків розгляду справи, відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП (ст.268 КУпАП) та враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає за можливим розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за умов вжиття всіх заходів для повідомлення учасників справи.

Крім того процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було в повному обсязі поновлено під час апеляційного розгляду, зокрема за клопотанням його захисника було поновлено строк на апеляційне оскарження, вислухано в присутності його захисника пояснення з приводу обставин справи.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд до закладу охорони здоров`я та ОСОБА_1 з таким направленням не ознайомлювався, що свідчить про невиконання працівниками поліції вимог закону.

Апеляційний суд неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду чи направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського.

За своїм правовим значенням направлення на огляд є лише правовою підставою для проведення огляду лікарем медичного закладу.

Враховуючи викладене, направлення на огляд водія до медичного закладу передбачено для вручення лікарю у випадку його проведення, вручення копії направлення на медичний огляд іншим особам не передбачено законодавством.

Доводи про те, що на відеозаписі у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, на думку апеляційного суду є безпідставним, виходячи з наступного.

Посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 , дійшли до висновку, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд вказує, що згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи захисника, що водій ОСОБА_1 поводився адекватно і на відеозаписі ознак сп`яніння не виявлено, оскільки суд оцінює в даному випадку не його стан, а саме факт відмови від проходження огляду, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Апеляційний суд вказує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням.

Дії, вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Адміністративне стягнення, відносно ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Валько В.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Валько В.С., залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 8 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/2725/22