Справа № 758/2628/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Бізнес-центр фармація»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

24.02.2023 року о 14:30 год. за адресою пр. Правди, 8, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, за адресою: вул. Відпочинку, 18, м. Київ, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подав письмові пояснення та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У обґрунтування покликається на те, що його зупинили працівники поліції, запропонували пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, він продув Драгер, після чого запропонували проїхати до лікаря-нарколога, після чого приїхав інший екіпаж. Працівник поліції запропонував йому проїхати до лікаря-нарколога, на що він погодився. У медичному закладі він пройшов візуальний огляд, лікарем було запропоновано здати сечу. Однак, він не зміг здати сечу і повідомив, що готовий здати слину або кров для проведення аналізу, на що працівники поліції повідомили, що такої можливості немає. Лікар склала висновок. Вважає, що оскільки не проводилось лабораторне дослідження, то в його діях немає складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. До клопотання долучено копію характеристики від 18.04.2023, копію акта медичного огляду від 24.02.2023, копію консультативного висновку від 15.04.2023.

Захисник Кривошей Ю. І. також наполягав на закритті провадження у справі з указаних підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 028043 від 24.02.2023, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та DVD-диском із відеозаписом.

У матеріалах, доданих до протоколу, відсутні дані про проведення огляду ОСОБА_1 із застосуванням приладу «Драгер», а тому в цій частині пояснення останнього не підтверджуються.

Натомість з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль Skoda під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський запитав у водія, чи вживає останній наркотичні засоби, і якщо так, то коли останній раз, на що водій відповів, що вживав останній раз рік тому, а може і більше. Водій повідомив поліцейському, що у нього були проблеми з наркотиками, він відправляв посилку воїнам на передову, вирішив перевірити усі посилки і знайшов там порошкоподібну речовину, висипав її з пакету. Під час спілкування з водієм у поліцейського виникла підозра, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у останнього неприродна блідість обличчя, тремтять руки. Поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, роз`яснивши, вимоги ст. 266 КУпАП щодо відсторонення особи від керування. Водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Поліцейські доставили водія до медичного закладу. Під час огляду у лікаря-нарколога ОСОБА_1 заперечував факт вживання наркотиків. Лікар-нарколог звернула увагу водія, що він дуже блідий та сильно пітніє. Водій підписав письмову згоду на проходження огляду на стан сп`яніння. Лікар провела візуальний огляд ОСОБА_1 , перевірила реакцію зіниць на світло, наявність слини у ротовій порожнині, виміряла тиск, перевірила координацію рухів. Лікар надала 2 ємності для забору біологічного матеріалу. Водій тривалий час не міг здати сечу. Почав сумніватись, чи варто здавати аналізи, телефонував знайомим, щоб проконсультуватись, чи може він відмовитись. Після чого повідомив працівнику поліції, що він відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння. Лікар-нарколог повідомила водію, що після підписання ним згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд уже розпочато і встановлення стану сп`яніння уже проводиться. Лікар, провівши огляд водія, виснувала, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Водій відмовився здавати сечу, лікар виписала висновок та видала його під розписку ОСОБА_1 .

При цьому відеозапис не містить відомостей стосовно того, що ОСОБА_1 повідомляв, що готовий здати слину або кров для проведення аналізу.

Відповідно до висновку лікаря-нарколога ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори).

Як убачається з доданої ОСОБА_1 у судовому засіданні копії акта медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, 24.02.2023 о 15:25 год. лікарем-наркологом КНП КМНКЛ «Соціотерапія» виконано огляд водія та зазначено, що поведінка ОСОБА_1 метушлива, напружена, настрій нестійкий, неуважний, тривожний, підозрілий, схильний до аргументації, скарг не вказує. Шкіра у водія блідого кольору, гіпергідроз обличчя. Рухи: пальце-носові проби з промахами. Результат лабораторних тестів: 15.35 - не зміг здати сечу, запропоновано пити воду, 16.00 - не зміг здати, запропоновано пити воду, о 16.40 - відмовився здати сечу. Висновок за результатами огляду: стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА