Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/133/23
Провадження № 3/332/308/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 р.

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Пологівського районного відділу ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ № 251616 від 25.12.2022 року встановлено, що 25.12.2022 року о 14-40 годині, в с. Водвижівка по вулиці Шевченка ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі у присутності двох свідків відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

У судове засідання ОСОБА_1 не завися, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив про те, що приймати участь у судовому засідання не має змоги, оскільки є військовослужбовцем та приймає безпосередньо участь у бойових діях. Провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, обгрунтовуючи тим, що у ході спілкування з правоохоронцями вдався до невдалого жарту, щось на кшталт "зранку пригубив 50 грамів горілки". На що отримав пропозицію пройти негайне тестування, на яку відповів відмовою, оскільки недовірливо ставиться до людей, які за наявності можливості та усіх потрібних даних не відгукнулись на заклик до мобілізації та не стали до лав Збройних Сил України на захист Батьківщини України. У результаті чого він не отримав протокол, не був обмежений у керуванні транспортним засобом, не був затриманий . На його думку вищевказане свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, інакше як представники правоохоронних органів могли допустити його до керування транспортним засобом після зупинки

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності ч.2 п. 27 Постанови Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (в редакції від 19.12.2008) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 судом встановлено, що останній заперечує факт стану алкогольного спяніння, обгрунтовуючи тим, що у разі його перебування в стані алкогольного спяніння він не був би обмежений у керуванні транспортним засобом. Зазначив , що від проходження огляду на стан спяніння відмовився через недовіру.

Суд відхиляє вищевказане заперечення ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 за протоколом по адміністративне правопорушення серії ААБ № 251616 від 25.12.2022 року не ікриміновано вчинення різних та взаємовиключних дій передбачених об`єктивними сторонами ч. 1 ст. 130 КУпАП. Предметом розгляду є самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Тобто, доводи ОСОБА_1 щодо його відмови на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння , через недовіру, не приймаються до уваги, оскільки , будь - яких причин відмови водія від проходження огляду п. 2 5 ПДР України не містить.

Разом із цим, розділом Х Особливостей оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протокол серії ААБ № 251616 від 25.12.2022 року не викликає сумнівів щодо правильності його складення в якому зазначено, що ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений.

З урахуванням вищевикладеного та незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 251616 від 25.12.2022 року;

- направленням до «Новомиколаївської ЦРЛ»;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у відповідності до яких встановлено, що під час спілкування, у ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився.

Зазначені докази є допустимими і достовірними, та в своїй сукупності підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, що є підставою адміністративної відповідальності згідно з ч.1 ст.130 КУпАП

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до довідки виданої начальником сектора АП Пологівського районного відділу ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Новіковою О. у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє.

При накладенні адміністративного стягнення, суд керуючись ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 гривень на користь держави (Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./ 21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN): UA0008001).

Згідно ч.2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, ЄРДПОУ 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: Н.В. Марченко