Постанова

Іменем України

11 липня 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/3447/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Гончаренка Олексія Олександровича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - Гончаренка Олексія Олександровича

на постанову Яготинського районного суду Київської області

в складі судді Нарольського М. М.

від 27 квітня 2023 року

у справі №382/259/23 Яготинського районного суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

14 лютого 2023 року інспектором відділу 2 роти 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшим лейтенантом Войновським В. О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №154226 про те, що громадянка ОСОБА_2 , 14.02.2023, о 23 год. 36 хв., на автодорозі Київ-Харків М03, 102 км, керувала транспортним засобом «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що водій відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначено, що до протоколу додаються направлення, відео з реєстратора службового авто, відео бк 473439 та 472836, постанова ЕАО №6546883, рапорт та акт огляду.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що пропозиція пройти огляд у медичному закладі в усній формі є недостатньою, оскільки законом передбачено виключно письмову форму направлення. Зазначив, що направлення датується раніше ніж зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки автомобіля.

Зазначив, що всупереч вимог закону ОСОБА_2 направляли не до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Її направили до КНП «Березанська ЦРЛ» замість найближчого КНП ЯМР «Яготинська ЦМЛ». Додав, що відмова ОСОБА_2 стосувалася виключно Яготинської ЦМЛ, куди в дійсності вона не направлялася.

Вказав, що працівники поліції після того, як почали складати протокол не дали можливості ОСОБА_2 надати пояснення чи що-небудь сказати. Зазначив, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості пройти огляд через комендантську годину.

Крім того, додав, що суд першої інстанції самоусунувся від обов`язку встановлення порушень в діях працівників поліції відносно процедури оформлення відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також зазначив, що у фабулі протоколу зазначено термін «медичний заклад» в той час як у законодавстві передбачено термін «заклад охорони здоров`я», тому вважав некоректне зазначення термінології у протоколі є підставою для його скасування.

Резюмував, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Яготинського районного суду Київської області від 27.04.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 27.04.2023.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О. вказував на те, що подав апеляційну скаргу 05.05.2023, тобто в межах строку апеляційного оскарження. Однак 27.05.2023 отримано копію постанови Київського апеляційного суду від 22.05.2023, якою апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання захисника ОСОБА_2 - Гончаренка О. О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.2023 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О. звернувся 29.05.2023, тобто з пропуском строку, передбаченим ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О. зазначив, що апеляційну скаргу, подану 05.05.2023 постановою Київського апеляційного суду від 22.05.2023 повернуто. Вказану постанову отримано 27.05.2023.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, постанову винесено 27.04.2023.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О. вже звертався 05.05.2023, тобто в строк передбачений ч. 2. Ст. 294 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - Гончаренка О. О. повернуто. Згідно супровідного листа, вказану постанову з оригіналом апеляційної скарги Київським апеляційним судом направлено на поштову адресу Гончаренка О. О. 23.05.2023.

Повторно з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_2 - Гончаренка О. О. звернувся 29.05.2023, тобто через 6 днів після надіслання документів судом, з урахуванням часу необхідним для поштового перебігу та посиланням скаржника на те, що постанову від 22.05.2023 з апеляційною скаргою отримано 27.05.2023, тобто без зайвих затримок та зволікань.

З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та поновлення строку захиснику ОСОБА_2 - Гончаренку О. О. на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської областівід 27.04.2023.

У судовому засіданні 11.07.2023 захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О. надав пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, просив суд врахувати можливість застосування вимог ст. 317-1 КУпАП, тобто відраховувати строк виконання рішення саме з моменту вилучення посвідчення водія, у разі залишення апеляційної скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисник ОСОБА_2 - Гончаренко О. О., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що громадянка ОСОБА_2 , 14.02.2023, о 23 год. 36 хв., на автодорозі Київ-Харків М03, 102 км, керувала транспортним засобом «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовилася з фіксацією події на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №154226 від 14.02.2023; копією постанови серії ЕАС №654683 від 15.02.2023, якою накладено штраф на ОСОБА_2 за порушення п. 19.1а ПДР України; направленням на огляд водія ОСОБА_2 ; рапортом від 15.02.2023; розпискою ОСОБА_3 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського та довідками від 15.02.2023 про отримання посвідчення водія ОСОБА_2 та про відсутність повторності вчинення адмінправопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржник помилково вважає, що судом неповно встановлено обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи та визнано її винною за обставин направлення ОСОБА_2 не до найближчого закладу охорони здоров`я, і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації. Також факт відмови може бути зафіксований у поясненнях свідків, але лише у разі неможливості проведення такої фіксації засобами відеозапису.

Отже, з аналізу положень ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 3 Інструкції вбачається, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Таким чином, у даній справі підлягає встановленню факт, що така вимога поліцейського була законною відносно ОСОБА_2 а також факт відмови останньої від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, та може бути зафіксована не лише поясненнями свідків, а й на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України з фіксацією події технічними засобами відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків.

Таким чином, з аналізу вищевказаних положень вбачається, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я. Водночас у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України з фіксацією подіїтехнічними засобами відеозапису.

Отже у випадку порушення водієм 2.5 ПДР, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, законодавцем не передбачено обов`язкового зазначення саме найближчого закладу охорони здоров`я. Водночас у випадку виконання вимоги поліцейського та проходження водієм огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, такий заклад має бути найближчим.

Як вже вказувалося вище, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №154226 від 14.02.2023вбачається, що ОСОБА_2 , 14.02.2023, о 23 год. 36 хв., на автодорозі Київ-Харків М03, 102 км, керувала транспортним засобом «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку. Також в протоколі зазначено, що в ОСОБА_2 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТЗ 007561. Протокол підписаний ОСОБА_2 без зауважень (а.с. 2).

З копії постанови серії ЕАС №6546883 від 15.02.2023 вбачається, що 14.02.2023, о 23 год. 36 хв., водій ОСОБА_2 , керувала транспортним засобом «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п. 19.1.а. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

Згідно направлення на огляд водія ОСОБА_2 для проходження огляду на стан сп`яніння до КНП «Березанська ЦРЛ» від 14.02.2023 в останньої виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Також зазначено, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія. До закладу охорони здоров`я водій не доставлявся у зв`язку із відмовою від проходження огляду (а.с. 5).

В акті огляду також зазначено, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія (а.с. 6)

Розпискою від 15.02.2023 ОСОБА_3 зобов`язався забрати та доставити автомобіль «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою пров. Центральний 3, с. Соснова, Київськаої області. Також зобов`язався не допускати водія до керування транспортним засобом (а.с. 7)

Судом апеляційної інстанції досліджено відеофайли з бодікамери поліцейського, що містяться на СД-диску (а.с. 10).

Апеляційний суд зазначає, що відеозаписом підтверджено обставини викладені у протоколі, в тому числі щодо факту керування транспортним засобом, фатку виявлення та встановлення ознак алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Апеляційний суд також зазначає, що судом першої інстанції надано вірну оцінку відеозапису та обставини зафіксовані ним, детально описані у мотивувальній частині постанови суду першої інстанції.

При цьому, зазначені вище протокол, постанова, направлення, акт огляду, розписка та відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_2 в порушенні п. 2.5 ПДР України доведена наявними в матеріалах справи доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №154226 від 14.02.2023; копією постанови серії ЕАС №654683 від 15.02.2023, якою накладено штраф на ОСОБА_2 за порушення п. 19.1а ПДР України; направленням на огляд водія ОСОБА_2 ; Актом огляду водія; розпискою ОСОБА_3 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського та довідками від 15.02.2023 про отримання посвідчення водія ОСОБА_2 та про відсутність повторності вчинення адмінправопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 на місці зупинки відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки з використанням приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, що підтверджено доказами в матеріалах справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР.

Отже, доводи скаржника про те, що суд не встановлював порушення в діях працівників поліції, оскільки порушення в діях працівників поліції, які б порушували права ОСОБА_2 та були підставою для закриття провадження у справ, матеріалами справи не підтверджуються. Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та вірно надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД №130486 відносно ОСОБА_2 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і незнання законів не звільняє від відповідальності.

У даній справі не підлягають встановленню та перевірці обставини перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі обставини перевіряються судом у випадку порушення водієм п. 2.9.а ПДР України, в той час як у даній справі протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, і перевірці підлягає саме обставина відмови від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що і складено протокол відносно ОСОБА_2 .

Відтак апеляційний суд не приймає доводи скаржника, про те, що у фабулі протоколу зазначено термін «медичний заклад» в той час як законодавством передбачено термін «заклад охорони здоров`я», оскільки невірне зазначення термінології закладу охорони здоров`я у фабулі протоколу не свідчить про порушення поліцейськими прав ОСОБА_2 та не є підставою для скасування як протоколу, так і постанови суду першої інстанції.

Скаржник також помилково вважає, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості пройти огляд через комендантську годину, оскільки ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на власний розсуд. Та обставина, що ОСОБА_2 зупинили під час дії комендантської години не впливає на процедуру проходження огляду, визначену законом, однак саме за обставин відмови ОСОБА_2 , такий огляд не проводився, а не у зв`язку із комендантською годиною.

Доводи скаржника про те, що поліцейські не надали можливості ОСОБА_2 надати пояснення чи щось сказати спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається що громадянці ОСОБА_2 роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і право надавати пояснення, однак ОСОБА_2 скористалась таким правом на власний розсуд та не надавала пояснень на місці зупинки. Більше того, протокол ОСОБА_2 підписала без зауважень.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правомірним.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_2 - Гончаренка Олексія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_2 - Гончаренку ОлексіюОлександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - Гончаренка Олексія Олександровича -залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик