Справа № 127/1598/23
Провадження № 3/127/648/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, який має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого як фізична особа- підприємець, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023 року серії ДПР18 № 361693, ОСОБА_1 13.01.2023 року о 21 год. 45 хв. по вул. Максимовича в м. Вінниці керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу "Alcotest Drager 6820", у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери поліцейських, результат тесту №2733 - 0.79 ‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. 13.01.2023 року приблизно о 21 год. він зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_2 приїхав до свого офісу для вирішення робочих питань. Після вирішення робочих питань, приблизно о 21 год. 30 хв., він з дружиною та ОСОБА_3 поїхали на автомобілі "LAND ROVER-RANGE ROVER", д.н.з. НОМЕР_1 , додому. Він попросив ОСОБА_3 відвезти їх з дружиною додому, оскільки своєму водієві ОСОБА_4 поставив завдання відвезти додому їхню працівницю, в якої в сім`ї сталась трагедія, вона перебувала у шоковому стані через загибель сина на війні. Після від`їзду з офісу, він, перебуваючи на пасажирському сидінні, вів переписку у телефоні. По вул. Максимовича в м. Вінниці ОСОБА_3 зупинив автомобіль і він запитав його про причину зупинки. ОСОБА_3 повідомив, що йому здалося, що їх зупинили працівники поліції. Він подивився назад і побачив, що метрів за двадцять від них стоїть поліцейський автомобіль, але до них із працівників поліції ніхто не рухається. Вони чекали декілька хвилин і ОСОБА_3 заглушив автомобіль. Хвилини через дві-три, коли він закінчив переписку по телефону, побачивши, що до них ніхто не підходить, сказав ОСОБА_3 заводити автомобіль та продовжити рух. Однак, автомобіль не заводився, що є постійною проблемою при запуску двигуна та пов`язано з охоронною системою. Він помінявся місцями з ОСОБА_3 для того, щоб завести автомобіль, оскільки є його власником і йому відомо, які саме дії потрібно вчинити для усунення причини. Він виявив, що охоронна система не бачить мітку і необхідна заміна батарейки. Після чого він поміняв батарейку, завів автомобіль та у цей час до них підійшли працівники поліції. Він запитав у працівників поліції про причину зупинки автомобіля, однак причину зупинки йому належним чином так і не пояснили. Йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Alcotest Drager" на місці зупинки, на що він погодився. За результатами огляду працівники поліції йому повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з чим він згодний не був, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Про свою незгоду з результатми огляду він заявив працівникам поліції і даний факт зафіксовано на відеозапису з бодікамер поліцейських. Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 8 pозділу II Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі. При цьому проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Оскільки працівниками патрульної поліції не було запропоновано йому пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. Він підписав надані йому працівниками поліції документи, оскільки поспішав додому, де його тримісячна дитина знаходилась із нянею, яка постійно їм з дружиною повідомляла, що дитина капризує і вона не може з нею справитись. Про приїзду додому, він мав намір самостійно пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак не зміг це зробити через настання комендантської години. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважає, що до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в його діях кладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповіальності, - адвокат Страшок А.А. суду пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Як визначено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як наголошується в ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. Стаття 130 КУпАП передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Як вбачається із поясненнь ОСОБА_1 , 13.01.2023 року приблизно о 21 год. він зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_2 приїхав на роботу по робочих питаннях. Після вирішення питань, приблизно в 21 год. 30 хв., він з дружиною та ОСОБА_3 поїхали на автомобілі "LAND ROVER-RANGE ROVER", д.н.з НОМЕР_1 , додому. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_3 відвезти його додому на автомобілі, так як своєму водієві поставив завдання відвезти додому працівницю, в якої в сім`ї сталась трагедія, вона перебувала у шоковому стані, через загибель сина на війні. Після від`їзду з офісу, ОСОБА_1 знаходячись на пасажирському сидінні, вів переписку у телефоні. По вулиці Максимовича ОСОБА_3 зупинив автомобіль і ОСОБА_1 запитав його про причину зупинки. ОСОБА_3 йому повідомив, що йому здалось, що їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 подивився назад і побачив, що метрів за двадцять від них стоїть поліцейський автомобіль, але до них ніхто не рухається. Зачекавши біля хвилини ОСОБА_3 заглушив автомобіль. Хвилини через дві-три, коли ОСОБА_1 закінчив переписку по телефону, і побачив, що до них ніхто не підходить сказав ОСОБА_3 заводити автомобіль та продовжити рух. Однак, автомобіль не заводився, що є постійною проблемою при запуску двигуна та пов`язано з охоронною системою. ОСОБА_1 помінявся місцями з ОСОБА_3 для того, щоб завести автомобіль, оскільки є його власником і йому відомо, які дії потрібно вчинити для усунення причини. ОСОБА_1 виявив, що охоронна система не бачить мітку і необхідна заміна батарейки. Він поміняв батарейку, завів автомобіль та у цей час до них підійшли працівники поліції. ОСОБА_1 почав у них виясняти причину зупинки автомобіля під час його керування ОСОБА_3 , оскільки останній йому повідомив, що його нібито зупиняли і причин для цього не було. ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння. ОСОБА_1 тест пройшов, але з його результатами згідний не був, про що заявив усно і даний факт зафіксовано на відеозаписі з бодікамер поліцейських. ОСОБА_1 підписав надані йому працівниками поліції документи, оскільки поспішав додому, де з нянею перебувала тримісячна дитина та яка постійно їм повідомляла, що дитина капризує і вона не може з нею справитись. Про приїзду додому, ОСОБА_1 хотів пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак не зміг цього зробити через настання комендантської години. Пояснення ОСОБА_1 об`єктивно підтверджуються поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Пояснення вищевказаних осіб спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та підтверджують висловлення ним незгоди з показами приладу «Драгер». Як один із доказів вини ОСОБА_1 до справи додано акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у ОСОБА_1 мав місце позитивний результат - 0,79%о, який встановлено за допомогою приладу «Drager alkotest 6820». Однак, даний доказ не можна вважати допустимим, оскільки він не відображає достовірні факти. Як зазначено у ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Як зазначено у ч. 5 цієї ж статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином, за приписами ст. 266 КУпАП, встановлено такий алгоритм дій органів поліції на проведення огляду на стан сп`яніння: встановлення підстав, що особа керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння; відсторонення даної особи від керування транспортним засобом; огляд водія поліцейським на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Однак, вказаний алгоримт дій працівниками поліції не дотримано, а відтак за ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним. В матеріалах справи є в наявності тест проведений за допомогою приладу «Drager alkotest 6820», в якому містяться дані про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0.79%о). Даний доказ не може бути взятий до уваги, оскільки як слідує із даного документа, тест було проведено 13.01.2023 року в 22 год. 11 хв., при температурі повітря 9° С. Однак, відповідно до даних сайту "Синоптик" температура повітря 13.01.2023 року складала від -3° до 0° градусів. Враховуючи вказану невідповідність, показники «Drager alkotest 6820» у даному випадку не можуть вважатися достовірним доказом результату перевірки і вини ОСОБА_1 , як і акт огляду на стан сп`яніння складений на його основі. Аналогічну позицію висловив Вінницький апеляційний суд, приймаючи рішення по справах №127/28545/19, №127/10008/20 та №127/12914/22. Невірність відображення приладом температури повітря, яка не відповідає даним у відкритій інформації Гідрометеоорганів, свідчить і про некоректне відображення даних про наявність алкоголю. Наведене свідчить про невідповідність показників приладу «Drager», що, в свою чергу, виключає використання їх в якості доказів, оскільки за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Що стосується дотримання працівниками поліції приписів ст. 266 КУпАП, щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу. Наявний підпис на чеку приладу «Drager alkotest 6820», свідчить тільки про ознайомлення ОСОБА_1 із результатом проведеного огляду, а не про згоду із встановленим ним висновком. При цьому, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду та виявив бажання пройти повторний огляд або огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, що не було зроблено поліцейськими та що підтверджується записом з бодікамер №468808 та №468005. Таким чином, працівник поліції всупереч п. 7 Інструкції, не направив ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а склав протокол про адміністративне правопорушення. Вищенаведені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази свідчать про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою недійсність проведеного огляду відповідно до приписів ст. 266 КУпАП. Крім того, обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення є суб`єкт та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, тобто у всіх випадках притягнення особи за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 130 КУпАП, необхідно встановити належними та допустимими доказами факт керування певною особою транспортним засобом. Однак, відповідно до відеоматеріалів, відеозйомка розпочинається о 21 год. 53 хв. Відповідно да матеріалів відеозйомки автомобіль «LAND ROVER-RANGE ROVER», д.н.з НОМЕР_1 , не рухається, в той час, як у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 о 21 год. 45 хв. керував вказаним автомобілем. Виходячи із наявних матеріалів з моменту фіксації руху автомобіля до його зупинки пройшло 8 хв. Доказів про те, що відбулось протягом 8 хвилин у матеріалах справи немає. Таким чином, надані матеріали справи не містять даних про рух автомобіля, а пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 спростовують наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, свідчать про те, що він не являється суб`єктом правопорушення. Крім того, матеріали справи не містять доказів законності причини зупинки автомобіля ОСОБА_1 . Зокрема, в наявних у справі відеоматеріалах містяться дані про причину зупинки, встановлену ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». На запитання ОСОБА_1 працівник поліції вказує на наявність підстав передбачених п. 3 ст. 35 Закону України, однак докази про це на вимогу ОСОБА_1 не надає. Відсутні вони і в матеріалах справи. Зазначене суперечить приписам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яка визначає перелік ознак, які дають підстави працівникам поліції для вчинення дій, направлених на зупинку транспортного засобу, з покладенням на поліцейського обов`язку інформування водія про причину зупинки транспортного засобу з описом підстав його зупинки. За таких обставин, матеріали справи не містять доказів поважності причин зупинки автомобіля, що свідчить про порушення працівниками поліції приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та у свою чергу про недопустимість доказів проведення огляду ОСОБА_1 та незаконність складення відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у .наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. У відповідності до роз' яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Згідно п. 1 ч. І ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінка наданих до суду доказів дає підстави вважати, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. І ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства. До суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засідання пояснила, що є громадянською дружиною ОСОБА_1 та у них є спільна дитина. 13.01.2023 року біля 21 год. вона та ОСОБА_1 приїхали до нього на роботупо робочих питаннях. Після вирішення ним робочих питань, приблизно в 21 год. 30 хв., вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поїхали на автомобілі "LAND ROVER-RANGE ROVER", д.н.з НОМЕР_1 , додому, так як дитина знаходилась із нянею, капризувала і няня попросила приїхати. При цьому, за кермо автомобіля сів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 сів поруч нього, а вона на заднє сидіння. По вулиці Максимовича автомобіль зупинився. Вона у цей час переписувалась із нянею і причину зупинки не зрозуміла. Із розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зрозуміла, що після зупинки автомобіля, останній повідомив, що не може його завести. ОСОБА_1 сказав, що можливо проблема з електронікою і помінявся місцями з ОСОБА_3 для того, щоб вияснити причину та завести автомобіль. Коли ОСОБА_1 вдалось завести автомобіль, до них підійшли працівники поліції. Вона чула, як ОСОБА_1 виясняв із працівниками поліції причину зупинки. Потім між ними відбувалась розмова на вулиці. Однак, вона із автомобіля не виходила і про що вони розмовляли їй невідомо. По приїзду додому ОСОБА_1 хотів поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, однак не зміг це зробити через настання комендантської години.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм у ОСОБА_1 , який займається підприємницькою діяльністю у м. Вінниці по вул. Толбухіна, 7. 13 січня 2023 року біля 21 години знаходився на роботі. ОСОБА_1 сказав йому відвезти додому співробітницю, оскільки вона перебувала у шоковому стані через загибель сина на війні. Він запитав у нього, хто його відвезе додому, ОСОБА_5 повідомив, що його відвезе додому ОСОБА_3 . Приблизно в 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 вийшов із офісу і сів у належний йому автомобіль на пасажирське сидіння. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_3 , в автомобіль також сіла дружина ОСОБА_1 і вони поїхали. Він виїхав із співробітницею одразу ж після них, хвилини через дві-три. Коли їхав по вул. Максимовича, то побачив, що на узбіччі стоять працівники поліції, а через метрів 20-30 стоїть автомобіль ОСОБА_1 . Він пригальмував, запитав, що сталось. ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль заглох і необхідно замінити батарейку у мітці. Після цього він повіз співробітницю додому. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_1 і сказав, щоб він під`їхав на те місце, де заглох його автомобіль. Коли він під`їхав, то крім нього, там ще були працівники поліції. ОСОБА_1 проходив огляд на "Драгері", та повідомив працівникам поліції, що він з показниками не згоден та висловив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Чому працівники поліції не доставили ОСОБА_1 до закладу для проходження огляду йому невідомо. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 13.01.2023 року біля 21 год. знаходився на робочому місці. Приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 попросив завезти його на належному йому автомобілі "LAND ROVER-RANGE ROVER", д.н.з НОМЕР_1 , додому. Він сів за кермо, ОСОБА_1 сів поруч на пасажирському сидінні, а на задньому сидінні знаходилась його дружина. Вони поспішали додому, тому що необхідно було замінити няньку, яка здійснювала догляд за дитиною. Коли їхали по вулиці Максимовича, він помітив, що по стороні їхнього руху на узбіччі стоїть автомобіль патрульної поліції. Порівняшись із ними та проїхавши метрів двадцять, він зупинився і виключив запаленння. ОСОБА_1 , який у цей час щось дивився на телефоні, запитав, чому віе зупинився. Він йому відповів, що здалося, що працівники поліції подали сигнал про зупинку. Але оскільки працівники поліції до них не підходили, вони вирішили продовжити рух. Однак, він не міг завести автомобіль у звичайному режимі тому, що спрацювала охоронна система зі спеціальною міткою. В цей час ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, а він пересів на його місце. ОСОБА_1 почав шукати і знайшов запасну батарейку у бардачку, замінив їі, після чого автомобіль завівся. В цей час до них підійшли працівники поліції і між ними та ОСОБА_1 відбувся діалог з приводу причини зупинки. В послідуючому працівники поліції складали якісь документи, однак які йому не відомо, оскільки він залишався в автомобілі. ОСОБА_1 автомобілем не керував, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти тест на приладі "Драгер". Після проходження тесту ОСОБА_1 висловив незгоду з його показниками та бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 1-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд зазначає, що згідно пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський лише тоді складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до вимог, викладених в розділах ІІ-ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023 року серії ДПР18 № 361693, ОСОБА_1 13.01.2023 року о 21 год. 45 хв. по вул. Максимовича в м. Вінниці керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу "Alcotest Drager 6820", у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери поліцейських, результат тесту №2733 - 0.79 ‰.

Суд зазначає, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як встановлено з досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема із відеозапису, який вівся на бодікамеру поліцейського, пояснень свідків, працівниками поліції належним чином не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 13.01.2023 року о 21 год. 45 хв.

Свідки в судовому засідання пояснили, що 13.01.2023 року о 21 год. 45 хв. транспортним засобом керував ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Із досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, із наданого до суду відеодоказу вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, на що він погодився.

За результатами огляду працівники поліції йому повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з чим він згодний не був, про свою незгоду з результатми огляду заявив працівникам поліції і даний факт зафіксовано на відеозапису з бодікамер поліцейських.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 8 pозділу II Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі. При цьому проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Однак, працівниками патрульної поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Крім того, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП та п. 8 pозділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видавалося направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та після цього ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Доказів такої відмови до суду не надано.

Пункт 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Суд зазначає, що згідно Інструкції до приладу "Alcotest Drager", на якому проводилось тестування особи, міститься таблиця допустимих похибок вимірювань при робочому приладі у відповідності до температури повітря.

Згідно чеку з приладу "Alcotest Drager", що застосовувався для тестування в даному випадку, тест проводився при температурі +9,0 ? С, а результат склав 0.79 проміле.

Однак, як убачається з матеріалів справи, показники температури повітря 13.01.2023 року становили від -3° до 0° градусів.

Враховуючи вказану невідповідність, показники приладу "Alcotest Drager" у даному випадку не можуть вважатися достовірним доказом результату перевірки і вини ОСОБА_1 , як і акт огляду на стан сп`яніння складений на його основі.

Наведене свідчить про невідповідність показників приладу "Alcotest Drager", що, в свою чергу, виключає використання їх в якості доказів, оскільки за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а тому суд відхиляє даний доказ.

Враховуючи викладене, до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, під час судового розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зважаючи на показання свідків, невідповідність показників приладу "Alcotest Drager" та можливість допустимих похибок приладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовних підстав вважати, що особа керувала транспортним засобом та перебувала в стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому він є недійсним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до суду не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків в судовому засіданні, дослідивши надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя