Справа № 523/9134/23
Номер провадження 3/523/4849/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р.року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., при секретарі Соболєвої О.О., за участю захисника Сідорова Д.Д. розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, середньої освіти, фізична особа підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 року о 01.12 годині, водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Ананьївська 9 в м. Одесі, керував транспортним засобом «Suzuki Bandit 250», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у вказаний день штовхав мотоцикл від сусіда додому, при цьому не керував ним, порушив комендантську годину в результаті чого його зупинили співробітники поліції, він надав документи, перед тим алкогольні напої не вживав, вказав що погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, але йому відмовили.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сідоров Д.Д. у судовому засіданні та наданих до суду аналогічних письмових поясненнях повідомив, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений з суттєвими помилками, а саме не доведено факт керування, не вказана причина зупинки, що не дозволяло, на його думку складати даний протокол, у зв`язку з чим, на думку захисника, відсутні належні та допустимі докази підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Захисник вказує на невірне визначення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння та не підтвердження факту наявності їх у ОСОБА_2 .. Також захисник зазначає що в процесі складання протоколу працівники поліції переконали ОСОБА_1 в тому, що необхідно відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніннях. Все це, на думку сторони захисту свідчить про необхідність закрити дану справу за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, надані до суду, якими вони повністю заперечував факт порушення ним правил дорожнього руху, судом було досліджено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

- Протокол серії ААД № 428740 від 17.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 17.05.2023 року о 01.12 годині керував транспортним засобом «Suzuki Bandit 250», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. У протоколі ОСОБА_1 пояснень не надав та від підпису відмовився (а.с.2)

- направлення на огляд водія від 17.05.2023 року, згідно якого під час огляду ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя (а.с.3)

- Відеозапис долучений до матеріалів справи з ПВР №471833, 474935, 474588 (а.с.4)

Під час дослідження відеозапису долученого до матеріалів справи з ПВР №471833, 474935, 474588 судом було встановлено, що на відеозаписі ОСОБА_1 неодноразово не заперечує факт керування а навпаки зазначає що керував мотоциклом, крім того поведінка зухвала, неодноразово у грубій формі відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою тесту «Драгер» так і від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, при цьому права та обов`язки та наслідки йому були чітко роз`ясненні (1-ий диск 01.28 год.), крім того неодноразово при спілкуванні з працівниками поліції зазначає що трохи випив та пропонує вирішити це питання, все це свідчить про наявну вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п 2, 4 розділу першого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп?яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я України від 09 листопада 2015 року N° 1452/735 (далі-Інструкція від 09 листопада 2015 року No 1452/735) підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп?яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Досліджені у судовому засіданні відеозаписи містять повну інформацію щодо фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та не викликає будь-яких сумнівів у своїй достовірності, тому наявність двох свідків для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 266 КУаАП не є обов`язковим.

Суд не бере до уваги, доводи ОСОБА_1 що його примусили відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, так як в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту, відеозапис з ПВР вівся безперервно з моменту зупинки та до моменту підписання протоколу про адміністративне правопорушення, факту примусу працівників поліції не зафіксовано, всі ці доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності спростовуються сукупністю матеріалів справи у їх взаємозв`язку, а саме дослідженим відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення за підписом працівників поліції. Крім того є протиріччя між поясненнями ОСОБА_1 наданих під час складання протоколу та наданих у суді, що сприймається судом як спроба уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту ґрунтуються на тому, що не було доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Разом з тим, при дослідженні судом відеозапису долученого до протоколу , вбачається, що ОСОБА_1 не заперечується факт керування транспортним засобом, а навпаки він неодноразово зазначає під час спілкування з працівниками поліції що він їхав.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він 17.05.2023 року не керував транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження доказами, дане пояснення суд сприймає як версію, що виникла вже після складання відносно нього протоколу, як самозахист та як спробу уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, адже під час складання працівниками поліції матеріалів ОСОБА_1 обставину що він не керував транспортним засобом не зазначив.

Суд не бере до уваги, доводи захисника, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки це спростовуються сукупністю матеріалів справи у їх взаємозв`язку, а саме дослідженим протоколом про адміністративне правопорушення за підписом працівників поліції та відеозаписом долученим до матеріалів. До протоколу про адміністративне правопорушення пояснень або зауважень ОСОБА_1 не надав.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням досліджених доказів, суд не приймає до уваги доводи правопорушника та сторони захисту щодо того що не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_1 суду не надав.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, містять фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що докази, надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області не спростовані, а докази на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 не надані.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КпАП України передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і за відмову особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення ст.130 КУпАП та є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При оцінювані наявних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 428740 від 17.05.2023 року, відеозапису ПВР № 471833, 474935, 474588, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника на дані у судовому засіданні та письмові пояснення суд встановив, що викладене ІПП у протоколі по суті порушення відповідає фактичним обставинам та підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, суспільну небезпечність скоєного адміністративного правопорушення , особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 536,80 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк