Провадження № 3/161/3411/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягувався постановою серії ЕАР № 6099812 від 30.10.2022 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП -

В С Т А Н О В И Л А:

29.06.2023 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073349 від 20.06.2023 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 , 20.06.2023 року о 13:05, в с. Сирники Луцького р-ну по вул. Ковельська, в порушення п. 2.1 «а» ПДР України, керував транспортним засобом ВАС 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою наступає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано виключно рапорт інспектора САП Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції О. Федіної від 20.06.2023 року в якому повідомляється про оформлення щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів у минулому.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 20.06.2023 року о 13:05, в с. Сирники Луцького р-ну по вул. Ковельська, транспортним засобом ВАС 2109, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, не може бути достатнім доказом вчинення адміністртавно-карного діяння.

Виходячи із наведеного, протоколи про адміністративне правопорушення, без надання будь-яких інших доказів, не можуть беззаперечно свідчити про факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому за ч. 5 ст. 126 КУпАП правопорушення, а відтак і взятим до уваги для доведення його вини у вчиненому.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 20.06.2023 року о 13:05, в с. Сирники Луцького р-ну по вул. Ковельська, керував транспортним засобом ВАС 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126КУпАП.

Керуючисьст. 126, п. 7 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 5 ст. 126 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська