Справа № 372/1429/23
Провадження № 3-523/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від військової частини про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

28.03.2023 року приблизно о 08 год. 00 хв. у військовий час, тобто в особливий період, солдат ОСОБА_1 була виявлена на території військової частини з явними ознаками наркотичного сп`яніння (а саме: збудженість, нервовий зрив, дратівливість, провали у пам`яті, не бажання виконувати поставлені задачі і накази). Після чого було проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 , за результатами якого, відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (тест № 002092 від 03.04.2023 р.) перебуває у стані наркотичного (канабіноїди-марихуана) сп`яніння та під дією снодійних лікарських препаратів і бензодіазепінів, внаслідок недисциплінованості та безвідповідальності, своїми умисними діями, усвідомлюючи їх характер, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнала.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, вказавши на те, що наркотиків не вживає, її покликанням в житті є рятувати людей, має бойових характер, та не вважає медичний висновок таким, що відповідає дійсності, так як вона його самостійно не забирала, а забирав командир, тож не впевнена в його достовірності, також вказала на те, що вона має нестійку психіку, нервовість, так як її чоловік на даний час перебуває в зоні бойових дій, вона також збирається на передові позиції рятувати життя, так як вона медик. Після того як вона попросила авто для військових на передовій, на що їй було відмовлено, вона дуже емоційно це переживає, та приймала заспокійливі ліки, що могло викликати реакцію організму, саме таку як описують в протоколі про адміністративне правопорушення. 04.04.2023р. нею було замовлено дослідження в медичній лабораторії «ДІЛА», на що отримала відповідний висновок, згідно з яким в організмі ОСОБА_1 залишків наркотичних засобів не виявлено. Просила закрити адміністративний матеріал за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду адміністративного правопорушення командир який склав протокол ОСОБА_2 пояснив, що обставини викладені в протоколі відповідають дійсності, медичним висновком підтверджено, що у правопорушниці ОСОБА_1 , виявлено канабіноїди-марихуана, якщо хімічної сполуки та виходять з організму за добу, якщо натуральної (трав`яної) речовини за 3-6 діб.

Під час розгляду адміністративного матеріалу свідок ОСОБА_3 пояснив, що поведінка ОСОБА_1 28.03.2023р. була як зазвичай, хоч трохи була збуджена, роздратована, під час огляду він присутнім не був, так як вона має окрему кімнату як жінка, що відбувалось в ній не знає, чи вживала наркотичні засобу, теж не знає. Знає що роздратована була через те, що на прохання надати авто для військових отримала відмову.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті (ч.1 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення) - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.) вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Вислухавши особу, яка притягується, до адміністративної відповідальності, свідків, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення А 4010 № 312 про військове адміністративне правопорушення від 03.04.2023 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, рапортом, медичним висновком від 03.04.2023 року, відповіддю на запит суду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради КМДА, та іншими матеріалами справи, а також загалом узгоджується із поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, інших письмових доказів вбачається, а самою ОСОБА_1 визнається, що вона дійсно знаходилась у час і у місці, зазначеному у протоколі. Також нею визнається, а із наявних у справі доказів вбачається, що вона дійсно є військовослужбовцем та перебувала у розташуванні військової частини, а також те, що вона дійсно поводила себе при інших військовослужбовцях дещо незвичайно, нервувала, підвищувала голос, плакала, втратила свідомість. Вказані обставини свідчать про наявність достатніх підстав для проведення огляду на стан сп`яніння через наявність ознак сп`яніння. Порушень процедури проведення огляду на стан сп`яніння в КНП КМНКЛ «Соціотерапія» не вбачається і суду не повідомлено. Додатково витребувані судом медичні документи переконливо підтверджують достовірність висновків, викладених у акті медичного огляду від 28.03.2023 року.

При цьому захисна позиція є недоведеною, необґрунтованою і непереконливою. Так, під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 підтвердила факт вживання медичних препаратів, обіг яких обмежено, хоч і посилалась на потребу у їх вживанні в якості заспокійливого в умовах надзвичайно напруженого психологічного стану через воєнні дії та особисті сімейні обставини. Вид і найменування ліків вона не повідомила. Частково ця позиція підтверджується й висновком КНП КМНКЛ «Соціотерапія», яким встановлено перебування ОСОБА_1 під дією снодійних лікарських препаратів, однак інші висновки щодо поєднання дії цих препаратів із наркотичними речовинами вона заперечила, але достатньо переконливими, належними і допустимими доказами не спростувала. Зокрема, вважаю неможливим покласти в основу судового рішення представлені ОСОБА_1 результати досліджень МП «Діла», оскільки проби для аналізу відібрані 04.04.2023 року, тобто через достатньо тривалий проміжок часу після скоєння правопорушення, а методологія виконання досліджень, на відміну від медичної документації КНП КМНКЛ «Соціотерапія», суду не представлена. Відтак, наданий ОСОБА_1 письмовий доказ не може вважатись належним і допустимим на відміну від сукупності інших досліджених під час судового розгляду доказів, які вказують на достовірність викладених у протоколі обставин.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 про те, що вона не перебувала в стані наркотичного сп`яніння під час несення військової служби суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності.

При розгляді справи слід застосовати загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на її користь, оскільки докази її винності одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Під час розгляду справи в суді, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивно підтвердились сукупністю досліджених суддею доказів, стороною захисту спростовані не були, тому суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною.
Враховуючи викладене, достатніх правових і фактичних підстав для задоволення клопотання захисту щодо закриття провадження у справі не вбачається.
Обставин, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.
На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, виходячи з доведеності вини порушника, суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 34, ст. 35, ст. 40-1, ч.3 ст.172-20, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави, 536 гривень 80 копійок, які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахуноктримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя М.В. Кравченко