Єдиний унікальний номер №943/372/23
Провадження №3/943/292/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., при секретарі судового засідання Гута О.С., за участі адвоката Савки Р.І., розглянувши в залі суду в м. Буську в режимі відеоконференцзв`язку матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працює черговим по станції с. Ожидів, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП -

встановив :

З протоколу серії ААБ № 173738 від 01.03.2023 року, вбачається, що 01.03.2023 року о 17.20 год в с. Ожидів по вул. Залізнична, 2, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2109, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням приладу Драгер, результат 0,41% проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

В суді ОСОБА_2 вину свою заперечив, показав, що 01.03.2023 року в с. Ожидів керуючи власним автомобілем, їхав на роботу, коли його зупинили працівники поліції. Останні роз`яснили йому права, на пропозицію поліцейського, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Після продуття приладу Драгер результат виявився позитивним, однак він випивав пиво ще день перед тим, ввечері, і не думав, що прилад покаже такий результат. Був тверезий, відчував себе добре. Поліцейські видали йому на руки копію протоколу, роздруківку з Драгеру (чек), однак не пропонували їхати на огляд в медичний заклад.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Савка Роман Іванович, який брав участь у справі на підставі договору про надання правової допомоги від 29.03.2023 року, в режимі відеоконференцзв`язку, заперечив вину водія у інкримінованому йому правопорушенні. Зазначив, що огляд водія на стан сп`яніння поліцейським проводився з порушення закону, зокрема акт огляду, де б мали були зазначені підстави огляду по клінічних ознаках, не складався, водія не направляли на огляд у медичний заклад, в матеріалах справи відсутнє таке направлення, поліцейський не повідомив водію про можливість такого огляду в медичному закладі. Крім того відеозапис події з боді камери поліцейського не є безперервним, тому не може бути належним доказом у справі. Також не залучені свідки, тому оскільки поліцейськими не дотримано процедуру огляду свідчить про недійсність такого огляду та просить закрити провадження у справі за відсутності в діях водія складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши водія, його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 173738 від 01.03.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, таким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння відбувся на місці зупинки, з використанням спеціального приладу «Драгер», під відеокамеру, зі згоди водія.

Згідно роздруківки приладу «Драгер» до вказаного вище протоколу, водій ОСОБА_2 продув вказаний вище прилад, результат 0,41 % (проміле). З результатом продування такого водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківці до приладу.

Крім того дана подія зафіксована на DVD диску, який доданий до матеріалів справи. Зокрема на такому зафіксовано ознайомлення водія з Сертифікатом на спецприлад для огляду на стан сп`яніння «Драгер», порядок огляду водія на місці зупинки.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень водія у протоколі, останній вину свою у вчиненому визнав, зазначивши, що випив вчора ввечері (з пояснень в суді показав, що вживав пиво), просить обрати мінімальне покарання.

Посилання адвоката на те, що відеозапис не є безперервним та те що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу сама по собі не може свідчити про неналежність та недопустимість вказаного доказу.

Щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія на огляд щодо стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, слід зазначити, що у відповідності до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку водій погодився на проведення огляду на стан сп`яніння на місці, погодився з результатом такого огляду, про що свідчать його письмові пояснення та підписи.

Щодо посилання адвоката щодо незалучення двох свідків під час складення протоколу, слід зазначити, що відповідно до Інструкції від 06.11.2015 № 1376, відсутність свідків та понятих не свідчить про порушення вимог Інструкції.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, присутність свідків є обов`язковою лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. В даному випадку поліцейський застосовував технічний запис, службову бодікамеру.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що в суді не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважаю такі належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2023 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2684 грн.

Таким чином, з ОСОБА_2 в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 21.04.2023 року.

Суддя Б. М. Журибіда