Дата документу 11.07.2023
Справа № 334/4123/22
Провадження № 3/334/34/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.

при секретарі Цілінко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бєлка А.В. (діє на підставі Ордеру АР №1092849 від 13.03.2023)

ВСТАНОВИВ

14.09.2022 о 23 годині 30 хвилин по вул. Ленській біля буд. 1А в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21121 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,23 % (тест 1939). Від керування відсторонений шляхом перепаркування транспортного засобу ПДР. Про повторність попереджений.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі ААД №390761 від 14.09.2022

ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.06.2023 провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 14.09.2022 він не керував транспортним засобом, коли до нього підійшли співробітники поліції. В той день він домовився зустрітись зі знайомими волонтером для передання особистих речей своїй дружині та дитині, які перебували на тимчасово окупованій території. Зустрітись домовились на АДРЕСА_3 , куди він приїхав тверезий. ОСОБА_1 стало нудно, тому він зателефонував своєму приятелю ОСОБА_2 та домовився, що останній прийде до ОСОБА_1 , щоб поспілкуватись та разом почекати волонтера. У ОСОБА_1 в авто було пиво, тому з ОСОБА_2 вони його випили. А коли почалась комендантська година, до їх авто під`їхали співробітники поліції та почали розпитувати, що вони там роблять. Не заперечував, що вживав алкоголь, але після того не керував транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Бєлка А.В. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вказані в протоколі про адміністративні правопорушення та долучених до матеріалів справи документах докази на підтвердження вини ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими. Зазначає, що долучений відео файл та взагалі матеріали не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також вказує, що відповідно до інструкції до Alcotest Drager 6820, трубочка для видихання є одноразовою, а працівники поліції застосовано 5 разів трубку для встановлення результату тесту. Крім того вважає, що долучений відео файл взагалі є недопустими доказом, оскільки має ознаки втручання (а саме склеювання окремих файлів в один). Подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 14.09.2022 приблизно об 11 годині вечора йому зателефонував приятель ОСОБА_3 та запропонував зустрітись та з ним почекати волонтера, з яким він домовилися про зустріч. Вони зустрілись на вул. Ленській, де ОСОБА_3 була призначена зустріч, в машині спілкувались, пили пиво. Коли під`їхала поліція, вони стояли на місці нікуди не їхали. Зазначав, що поліція дуже довго проводила тест для встановлення алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка суд доходить таких висновків.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №390761 від 14.09.2022, 14.09.2022 о 23 годині 30 хвилин по вул. Ленській біля буд. 1А в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21121 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,23 % (тест 1939). Від керування відсторонений шляхом перепаркування транспортного засобу ПДР. Про повторність попереджений.

Перевіряючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника щодо відсутності підтверджень, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений співробітниками поліції, суд доходить висновку про неспроможність таких доводів з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 цього Закону.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби в т.ч. у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В судовому засіданні досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських вбачається, що відеозапис починається з того, що співробітники поліції підходять до транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Транспортний засіб перебуває з ввімкненим двигуном та лише після того, як співробітник поліції постукав у бокове скло, двигун вимикається. В ході спілкування зі співробітниками поліції після зупинки транспортного засобом ВАЗ21121 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 жодного разу не зауважував, що він не керував транспортним засобом чи вжив алкоголь вже після того як зупинився. Суд не бере до уваги доводи захисту щодо визнання відеозапису неналежним доказом,оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозаписі безперервно та повно зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження водієм огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального засобу, повідомлення водієві результатів тесту, роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення. Крім того, посилання захисника про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, як і доказів того, що наданий суду відеозапис був підданий монтажу, в матеріалах справи немає.

Обставини, зафіксовані на відеозаписі, узгоджуються з відомостями, відображеними в рапорті, складеному поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Олександра Герасименко, в якому вказано, що під час несення служби з охорони громадського порядку у період з 19:00 14.09.2022 по 07:00 15.09.2022 разом зі ст лейтенантом поліції Афоніною К.В., о 23 годині 30 хвилн по вул. Ленська біля буд 1а було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21121 за порушення комендантської години під керуванням водія ОСОБА_1 , який повідомив, що є діючим співробітником поліції БПОП, про що надав відповідне посвідчення. Під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820. Водій огляд пройшов, результат позитивний 1,23 проміле. З результатом водій погодився. (а.с. 5).

При цьому, судом враховано, що в процесі спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не вказував, що він не керував транспортним засобом чи вживав алкоголь після зупинки транспортного засобу.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений, також не міститься його зауважень чи заперечень з приводу дій співробітників поліції чи зазначення про те, що він не керував транспортним засобом.

В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) в графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами тесту. Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_1 з приводу неналежності проведеного тестування чи порушення при проведенні тесту не надходило.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 14.09.2022 року о 23 годині 30 хвилин по вул Ленській біля буд 1а керував транспортним засобом ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , оскільки такі спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами та не надають відповіді на питання, яким чином ОСОБА_1 збирався потрапити до місця свого мешкання (згідно пояснень АДРЕСА_2 ) після вживання алкоголю, не керуючи транспортним засобом, в комендантську годину.

Таким чином, суд доходить висновку, що наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Згідно довідки (а.с.6), ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта - водія, що підтверджується посвідченням водія.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи (зокрема відеозапису подій та рапорту), на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був діючим співробітником поліції БПОП, про що надав службове посвідчення поліцейського ЗПП 018111, дійсне до 07.09.2026, посада поліцейський, звання старший лейтенант поліції. А отже мав неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження захисника з приводу відсутності в діях водія ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді справи не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для закриття провадження у справі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривнень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду

Суддя: Коломаренко К. А.