ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 Справа №607/5379/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Іщука К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина США, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039178 від 18.03.2023 вбачається, що 18.03.2023 о 22 год 12 хв в м. Тернополі по вул. Тютюнника, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 528» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 № ARМF-0286», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (0.70 0/00 (проміле)), чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та суду, пояснив, що він не розумів вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і йому не було надано перекладача та захисника.

Захисник Іщук К.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, подавши письмові пояснення, в яких вказав, що ОСОБА_1 при собі мав та надав працівникам поліції своє водійське посвідчення, що видане штатом Вірджинія (СІІІА), яке дійсне до 17.11.2024, а також надав Міжнародний дозвіл на керування транспортним засобом від 23.05.2022. Вказані документи надавались працівникам поліції, що чітко вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису.

Із наведеного вбачається, що при затриманні ОСОБА_1 працівники поліції не розуміли значення написаного на документах англійською мовою та для встановлення зазначеного на документах не залучали перекладача, що мало своїм наслідком винесення незаконної постанови про накладення штрафу в 3 400 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 при його зупинці працівниками поліції не розумів, що відбувається, оскільки не володів українською мовою, а працівники поліції за допомогою інтернет-перекладача намагались пояснити йому суть затримання. Виражене тремтіння рук та його поведінка не можуть бути ознакою алкогольного сп`яніння, а вказують лише на хвилювання ОСОБА_1 . Дані обставини чітко спостерігаються на відео на таких часових проміжках, як: 22:12:22 - де ОСОБА_1 говорить, що не розуміє, що відбувається; 22:15:00 - де ОСОБА_1 говорить англійською мовою та намагається надати пояснення, а працівник поліції говорить, що нічого не розуміє; 22:20:35 - працівник поліції зачитує статтю КУпАП ОСОБА_1 із Інтерент- перекладача; 22:21:40 - ОСОБА_1 переживає, що його депортують з України; 23:31:37 - ОСОБА_1 знайомлять з протоколами, які складені українською мовою без будь-якого перекладача.

Із наявних у матеріалах справи документів, які складені працівниками поліції, вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином США, однак, як вбачається із відеозапису вчинення адміністративного правопорушення працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 послуг перекладача та захисника, при цьому спілкувалися з останнім за допомогою програмного забезпечення мобільного телефону інтернет-перекладача.

Захисник стверджує, що ОСОБА_1 взагалі не володіє українською мовою, в тому числі, в об`ємі, достатньому для розуміння процедури притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, а відтак на місці вчинення адміністративного правопорушення він потребував перекладача з української на англійську мову.

Отже, в разі складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо громадянина іноземної держави, який не володіє українською мовою - обов`язковою є залучення перекладача, оскільки інакше буде порушено його фундаментальне право знати та розуміти, в чому його обвинувачують та які права він має.

Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції всупереч інструкції не було залучено перекладача і останні продовжували роз`яснювати ОСОБА_1 , який недостатньо розуміє українську мову - проходження огляду на стан сп`яніння.

Порушення поліцейськими процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, вказав, що ОСОБА_1 є волонтером та постійно допомагає ЗСУ, що підтверджують його нагороди та інші документи, зокрема, подяка начальника управління Центру спеціальних операцій "А" СБУ України, гарантійні листи кінцевого користувача товарів гуманітарної допомоги від 03.03.2022, 11.06.2022, 17.03.2023.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції містять: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 039178 від 18.03.2023; диск із відеозаписом; тестування на алкоголь до протоколу серії ААД № 039178, зробленим 18.03.2023 за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 № ARМF-0286»; акто огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № П 51 QM 1673 083 22, чинного до 01.12.2023; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» від 18.03.2023; письмова розписка ОСОБА_3 про зобов`язання недопущення ОСОБА_1 до керування транспортного засобу «BMW 528» номерний знак НОМЕР_1 та доставку даного транспортного засобу до його фактичного місця перебування від 18.03.2023; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6700232 від 18.03.2023; довідка УПП в Тернопільській області ДПП від 21.03.2023 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Так, із досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є громадянином іноземної держави, при цьому, даних про те, що ОСОБА_1 володіє державною мовою немає в матеріалах справи, тобто співробітниками поліції під час оформлення матеріалів даної адміністративної справи не були забезпечені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

У даному випадку, після встановлення уповноваженою посадовою особою того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не володіє державною мовою в обсязі, достатньому для реалізації права на захист, а тому, повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, який призначається органом в провадженні якого перебуває справа.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що під час складення протоколу серії ААД № 039178 від 18.03.2023, перекладача працівниками поліції залучено не було. Матеріали справи містять відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не розуміє українську мову. Працівники поліції під час складення протоколу спілкувалися з ним українською мовою, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення був складений та зачитаний ОСОБА_1 саме українською мовою.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

Наявні у протоколі про адміністративне правопорушення недоліки ставлять під сумнів справедливість провадження по справі, оскільки з протоколу не вбачається, що органами поліції в повній мірі було забезпечено право особи на користування послугами перекладача, а особа відносно якої складено протокол розуміла суть правопорушення, свої права та характер процесуальних дій, які проводились під час складання протоколу, отримала переклад примірника протоколу або, що такий протокол перекладений особі і є зрозумілим.

З наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина США ОСОБА_1 працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки.

Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що вищезазначені факти вказують на суттєві порушення інспектором поліції вимог ст. 254, 256 КУпАП, у зв`язку із чим слід визнати вказаний протокол недопустимим доказом, оскільки допущені інспектором патрульної поліції порушення при його складанні, позбавили суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Матеріали справи, у тому числі відеозапис, не містять жодного доказу з приводу того, що в ході складання протоколу стосовно громадянина іншої держави було залучено перекладача, зафіксована відмова від послуг перекладача, особою повідомлено про володіння українською мовою, як того вимагає Інструкція.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, внаслідок порушення права ОСОБА_1 на перекладача та інших суттєвих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями статтей 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко