ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3122/22 Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження № 33/807/339/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника адвоката Ярошенка О.О., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ярошенка О.О. на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, водій ОСОБА_1 , 09.09.2022 року о 14 годині 20 хвилин, в м. Запоріжжя, Хортицький р-н, вул. Василя Сергієнка буд. 4 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком лікаря № 6318 від 09.09.2022р., чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Про повторність попереджений. Велась відео фіксація БК/470274.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Ярошенко О.О. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 .

Тест за допомогою, якого освідували ОСОБА_1 є недійсним, оскільки він не є сертифікованим та має значну похибку. Хімічне дослідження сечі на наявність наркотичних речовин не проводилося. Експертиза про яку ОСОБА_1 просив суд і яка була призначена не проведена не з вини ОСОБА_1 .

Відеозапис не містить зафіксованої смужки тесту з результатами, що ставить під сумнів порядок огляду.

Всупереч вимогам Інструкції від 09.11.2015 року за №1452/735 висновки були зроблені не за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторним дослідженням, а за результатами експрес-дослідження, який не може прирівнюватися до лабораторного дослідження та служити підставою для визначення наркотичного засобу.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо розгляду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника, а копію постанови районного суду було отримано поза межами апеляційного оскарження.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду скарги по суті апеляційних доводів сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ярошенка О.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши відеозапис, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги п.2.9 ПДР України, ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №332173 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 09.09.2022 року о 14 годині 20 хвилин, в м. Запоріжжя, Хортицький р-н, вул. Василя Сергієнка буд. 4 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком лікаря № 6318 від 09.09.2022 р., чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Про повторність попереджений. Велась відео фіксація БК/470274.

Вказане обвинувачення підтверджується наступними доказами:

- рапортами працівників поліції (а.с.2-3), якими встановлено, що транспортний засіб під керування водія ОСОБА_1 було зупинено на блок -пості № 10 у м. Запоріжжі. Під час спілкування виявленні ознаки наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я;

- направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.4), яким встановлено, що під час події ОСОБА_1 мав виражені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Результат огляду позитивний водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

- медичним висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 09.09.2022 року (а.с.5), яким встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

- актом медичного огляду від 09.09.2023 року за №6318 (а.с.25), яким встановлено, що ОСОБА_1 мав клінічні ознаки наркотичного сп`яніння;

- результатом імунохроматографічного дослідження від 09.09.2023 року (а.с.26), яким встановлено, що результат дослідження на стан наркотичного сп`яніння є позитивним;

- оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.7), який містить відеозаписи з місця події. Змістом відеозаписів встановлено, що лікар у ОСОБА_1 встановив клінічні ознаки наркотичного сп`яніння. Під час тесту встановлено, що у біологічних відділеннях ОСОБА_1 є наркотичні речовини.

Суд вважає, що ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Зокрема, доводи сторони захисту про те, що суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно місцевий суд 01.03.2023 року розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника. Однак, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення, тим більше, що про час та місце розгляду судом першої інстанції справи учасників було повідомлено, що підтверджується довідками секретаря судового засідання (а.с.41, 42).

Крім того процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було в повному обсязі поновлено під час апеляційного розгляду, зокрема за клопотанням його захисника було поновлено строк на апеляційне оскарження, та заслухано доводи його захисника з приводу обставин справи.

Доводи захисту про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції, є безпідставним, виходячи з наступного.

Зі змісту відеозапису та письмових доказів встановлено, що підставою для направлення ОСОБА_1 на огляд були виявлені у нього виражені ознаки наркотичного сп`яніння. Під час перебування ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, останній пройшов огляд у лікаря-нарколога. Результат такого огляду був позитивним та встановлено, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що лікарем не проводилося лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до вказаного акту медичного огляду у ОСОБА_1 лікарем-наркологом виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (а.с.25).

Згідно з п. 22 акту огляду о 15:05 год. 09.09.2023 р. у ОСОБА_1 було відібрано біологічне середовище для проведення лабораторного дослідження.

У п. 24 зазначено тест-системи, які використовувалися, а також результатами лабораторних тестів виявлено марихуану.

Заключний діагноз за результатом огляду та тестів: гостра інтоксикація (сп`яніння) марихуаною.

Доданий до акту результат імунохроматографічного дослідження ( ОСОБА_2 ), який складений відповідно до форми № 498-2/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 158 від 24.03.2006, містить дані щодо виробника тест-систем, їх номер серії (лот), а також результати дослідження, що відповідають результатам, викладеним у акті огляду.

При проведенні медичного огляду лікар керувався Інструкцією, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року за № 1452/735.

На підставі клінічного огляду було зроблено аналіз (лабораторне дослідження) сечі тільки на психостимулятори: марихуана, кокаїн, метамфетамін, амфетамін. Тест показав позитивний результат на марихуану.

Суд апеляційної інстанції вказує, що тест-смужка це і є імунохроматографічне дослідження. Газова хроматографія проводиться у разі оскарження результатів огляду. Заради цього зразки біологічного середовища (сечі) зберігаються протягом 90 днів.

В суду відсутні сумніви в тому, що вказаний тест було проведено з порушеннями вимог національного закону та є помилковим, оскільки лікар нарколог здійснював огляд водія та встановив ознаки сп`яніння, притаманні певним наркотичним засобам.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку огляду та недостатності тест-систем для встановлення стану наркотичного сп`яніння спростовуються викладеним нижче.

Розділом III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, якою керувався лікар-нарколог при проведенні огляду ОСОБА_1 , визначено наступне.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Зазначені вимоги Інструкції були виконані в повному обсязі.

Доводи захисника з приводу того, що дослідження сечі за допомогою експрес-тестів не є лабораторним дослідженням, є помилковими, оскільки це є лабораторним імунохроматографічним дослідженням.

Долучений до акту огляду результат імунохроматографічного дослідження, як зазначалося вище, складений відповідно до форми № 498-2/о, затвердженої наказом Міністерство охорони здоров`я України № 158 від 24.03.2006.

Відповідно до преамбули цього наказу облікова форма № 498-2/о затверджена у зв`язку з широким використанням різноманітних швидких тестів в лабораторній діагностиці закладів охорони здоров`я та з метою контролю за їх використанням.

Отже, проведення тесту за допомогою тест-систем є лабораторним дослідженням, передбаченим Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у акті огляду та у формі № 498-2/о, виробниками тест-систем, що використовувалися в ході лабораторного дослідження біологічного середовища, є Wondfo.

Суд наголошує, що відповідно до п. 10 розділу III Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Отже, якщо особа не згодна із результатами дослідження вона може оскаржити результати дослідження, та повторним дослідженням з використанням методу газової хроматографії, можна спростувати чи підтвердити первісні висновки.

Однак ОСОБА_1 впродовж 90 днів не оскаржив результати огляду, оскільки матеріали справи не містять заяв чи клопотань про проведення повторного дослідження з використанням методу газової хроматографії.

Клопотання захисника про призначення судової експертизи не є процедурою повторного дослідження, як регламентовано вищенаведеної інструкцією. В даному випадку суд не може брати до уваги те, що ОСОБА_1 бажав повторно дослідити біологічні відділення, а йому безпідставно було відмовлено, оскільки останній не скористався правом, відповідно до п. 10 розділу III Інструкції.

За наведеного відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Також суд відхиляє доводи апелянта про те, що експертиза не була проведена не з вини ОСОБА_1 , оскільки учасники справи в подальшому не подавали повторних клопотань про проведення такої експертизи.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9а ПДР України.

Дії, вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Адміністративне стягнення, відносно ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою і підстави для скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ярошенко О.О. задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ярошенко О.О. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/3122/22