Провадження № 3/337/597/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши в м.Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького РУП в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в м. Запоріжжі, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №445408, складеним 05.03.2023р. інспектором СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Ковальовим В.О.: 05.03.2023р. о 22.20 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насилля психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме кричала, виганяла з квартири, ображала, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечила та пояснила, що 05.03.2023р. конфлікту між нею та ОСОБА_2 не було. Вона дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_2 . Ввечері 04.03.2023р. її бабуся ОСОБА_2 вийшла з квартири у під`їзд, де зустріла сусідку. В подальшому приїхали працівники поліції, виписали їй терміновий заборонний припис, після чого вона покинула квартиру.

Захисник адвокат Рошиян І.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів, що 05.03.2023р. о 22.20 год. за місцем свого мешкання ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .Доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять. Ввечері 04.03.2023р. сусіди дійсно викликали поліцію. Але жодних протиправних дій відносно ОСОБА_2 05.03.2023р. ОСОБА_1 не вчиняла та її не ображала.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Отже, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд також виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно дост.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Водночас, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №445408 від 05.03.2023р. ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 05.03.2023р. в 22.20 год. вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , відповідальність за що встановлена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В той же час, до протоколу не додано і під час судового розгляду судом не здобуто жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 05.03.2023р. зазначеного адміністративного правопорушення та її винуватості в ньому.

Так, судом встановлено, що до вказаного протоколу додано протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.03.2023р., відповідно до якого ОСОБА_2 звернулась із заявою про те, що 04.03.2023р. о 22.20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , її онука ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме словесні образи, крики, приниження, виражання нецензурною лексикою (арк.2).

04.03.2023р. ОСОБА_2 надала інспектору поліції пояснення, які в письмовому вигляді долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що її онука ОСОБА_1 04.03.2023р. не годувала її, відмовляється надавати їй ліки, поводить себе неадекватно по відношенню до неї, обливає її водою, не наводить порядок у квартирі, а ввечері вигнала її з квартири (арк.3).

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , 04.03.2023р. о 22.15 год. на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_2 вона побачила ОСОБА_2 , яка стояла заплакана та прохала допомогти попасти до квартири, тому що онука ОСОБА_1 вигнала з квартири та не впускає (арк.5).

Також до протоколу долучено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 04.03.2023р. (арк.6), копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 05.03.2023р. (арк.7), згоду про обробку персональних даних ОСОБА_2 від 04.03.2023р. (арк.8), ксерокопію паспорту та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (арк.10).

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №445408 від 05.03.2023р. інспектором поліції зазначено, що домашнє насильство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 вчинила 05.03.2023р. о 22.20 год., що суперечить поясненням ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які вони надавали первісно інспектору поліції.

Отже, викладені в протоколі обставини, а саме час вчинення, та відповідно, суть адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст.62 Конституції України, ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення 05.03.2023р. о 22.20 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і вважає необхідним на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в цій справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.7, 9, ч.1 ст.173-2, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя М.В.Сидорова