Справа № 674/632/23
Провадження № 3/674/215/23
ПОСТАНОВА

іменем України

25 квітня 2023 року м. Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Сосна О.М. розглянувши матеріали Відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського районного управління поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2023 серії ВАВ №388215, 22.03.2023 близько 16 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч.2 ст.50 СК України щодо малолітніх дітей, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4., а саме у будинку безлад, запасів їжі немає, а ОСОБА_1 була з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почервоніння на лиці, не чітка вимова, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що в будинку було не прибрано, але запаси їжі були та за дітьми доглядає. Вказала, що була з ознаками сп`яніння, однак це не вплинуло на її відношення до дітей.

Поліцейський, який здійснював складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки, 22.03.2023 була з ознаками алкогольного сп`яніння, що може в подальшому негативно відобразитись на поведінці дітей.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинені повторно протягом року.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №388215 зазначено, що ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків: в будинку безлад, запасів їжі немає та перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, працівником поліції, окрім протоколу не надано жодних доказів вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Також, у матеріалах справи не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень та відсутня будь-яка відео чи фотофіксація порушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом не встановлені обставини на підтвердження вчинення ОСОБА_1 22.03.2023 адміністративного правопорушення, суд вважає, що провадження у вищевказаній справі слід закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст.ст.245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Сосна