КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2182/2023
Справа 376/2260/22
Головуючий в суді І інстанції Віговський С.І.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Равлюка Віталія Васильовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 496,02 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 26 жовтня 2022 року о 12.32 год. у м. Сквира Білоцерківського району Київської області по вул. Київська керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою, ОСОБА_1 21 березня 2023 року засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку подання апеляційної скарги апелянт вказав на те, що постанова була винесена без його участі і копія постанови йому не направлялась, про винесення постанови він дізнався 22 січня 2023 року від інспектора ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, яким видано йому постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 788519, після чого він самостійно отримав копію постанови в Сквирському районному суді 24 січня 2023 року, про що є відмітка у справі. Не погоджуючись з даною постановою, він звернувся до адвоката, яким подано апеляційну скаргу з проханням поновити пропущений строк на оскарження постанови, визнати поважними причини пропуску та відраховувати строк у 10 днів на подачу апеляційної скарги з моменту отримання постанови в суді 24 січня 2023 року. Але апеляційну скаргу було повернуто постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року в зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не додано договору про надання правничої допомоги, копію цієї постанови він отримав 15 березня 2023 року. В зв`язку із зазначеним просив поновити йому строк на оскарження постанови в даній справі, визнати поважними причини пропуску та відраховувати строк у 10 днів з моменту отримання постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що постанова від 18 листопада 2022 року є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції не забезпечив належний розгляд та постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Наводив зміст ст. 129 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 252, 277-2, 268, 278, 280 КУпАП, вказував, що судом першої інстанції всупереч даних вимог закону було допущено порушення та проігноровано права ОСОБА_1 , не забезпечивши реалізацію прав учасників процесу, не з`ясувавши належним чином обставини справи, не взявши до уваги покази свідків. Таким чином, він був позбавлений можливості бути присутнім на засіданні 18 листопада 2022 року, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП, а саме, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного просив визнати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року, поновити строк, розглянути апеляційну скаргу по суті, постанову Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки вперше апеляційна скарга подана в його інтересом адвокатом Равлюком В.В. 31 січня 2023 року в межах десятиденного строку з дня отримання копії постанови ОСОБА_1 24 січня 2023 року, однак з порушенням встановленого порядку, передбаченого ч. 2 ст. 271 КУпАП, а саме без додання до апеляційної скарги витягу з договору про надання правової допомоги, в якому зазначено його повноваження або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника, засвідченого підписами сторін, в зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягала поверненню особі, яка її подала.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

За наведених обставин апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Равлюка В.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175158 від 26 жовтня 2022 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала,

поясненням ОСОБА_1 від 26 жовтня 2022 року, згідно яких 26 жовтня 2022 року о 12:30 в м. Сквира по вул. Київській він керував автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичне освідування за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат виявився позитивний на позначці 0,46 проміле, він визнає свою винуватість, так як своїми діями підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП;

чеком Drager Alcotest 6810 від 22 жовтня 2022 року 12 год. 34 хв., прилад ARBH-0614, принтер № ARBJ-5168, згідно якого у видихнутому ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,46 проміле алкоголю;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22 жовтня 2022 року за допомогою Drager Alcotest 6810 ARBH-0614, згідно якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння 2,07 проміле;

відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому відображено процедуру медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager Alcotest 6810.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги, що постанова суду першої інстанції є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, що безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції є недотримання вимог ст. 129 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 252, 277-2, 268, 278, 280 КУпАП, порушення права ОСОБА_1 на судовий розгляд у його присутності, з огляду на те, що процесуальні права ОСОБА_1 були поновлені під час апеляційного перегляду, а висновки суду першої інстанції по суті справи є вірними і доводами апеляційної скарги не спростовані.

При цьому апеляційний суд враховує, що при ознайомленні із протоколом про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться Сквирським районним судом, на зазначену в протоколі адресу йому була направлена судова повістка, що повернута на адресу суду за закінченням терміну зберігання, сам ОСОБА_1 рухом справи не цікавився.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 18 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 (а) ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.