Справа №449/327/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 м. Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Борняк Роман Орестович, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 у Львівській області про адміністративні правопорушення відносно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КупАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 26.03.2023 року близько 17 год. 50 хв., в м. Перемишляни по вул. Боршівська, 1, керував автомобілем Wolkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, ОСОБА_1 , 26.03.2023 року близько 17 год. 50 хв., в м. Перемишляни по вул. Боршівська, 1, керував автомобілем Wolkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме в паркан, чим спричинив механічні пошкодження автомобілю та будівлі аптеки Подорожник.

Оскільки, до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП, то відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати справи №449/328/23 (3/449/203/23) та справу №449/327/23 (3/449/202/23) в одне провадження та присвоїти справі - №449/327/23 (3/449/202/23).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс протии Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон ЕліментаріяСандерспротии Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримала повістку, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, був повідомлений про дату та місце розгляду справи, відповідно його поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стверджуються протоколами про адміністративне правопорушення, та ін. матеріалами справи.

Згідно огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotester, встановлено, що станом на 26.03.2023 року у ОСОБА_1 виявлено 1,68 проміле алкоголю.

Згідно диску з відеозаписом, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotester, проба позитивна, 1,68 проміле.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.03.2023 року, встановлено, що інспектор СРПП ВнП2 ЛРУП2 ГУНП у Львівській області надав ОСОБА_1 направлення для огляду в Перемишлянську ЦРЛ, проте огляд не проводився.

Згідно пояснення ОСОБА_2 , встановлено, що 26.03.2023 року о 17.48 год., вона перебувала на своєму робочому місці в аптеці Подорожник, коли в будівлю в`їхав автомобіль Фольцваген Пассат на великій швидкості, під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», використовується як джерело права, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом»

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями, рапортами, а також іншими матеріалами справи.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст.ст. 24, 40-1, ч.1 ст. 173-2, 221, 283-285, 287,289, КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Справу №449/328/23 (3/449/203/23), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та справу №449/327/23 (3/449/202/23), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти справі - №449/327/23 (3/449/202/23).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрати йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрати йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 36 КпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Борняк Роман Орестович