КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та її захисника Семка В.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно постанови, 11.12.2022 року о 09 год. 55 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по Брест-Литовському шосе в м. Києві, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та здійснила зіткнення з автомобілем «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався праворуч в попутному напрямку, після чого вказаний автомобіль «Toyota» відкинуло у відбійник, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п. 2.3, 12.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі стосовно неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП, оскільки суд не в повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про вчинення нею адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що вона не порушувала правил дорожнього руху, рухалась з допустимою швидкістю і напрямку не змінювала, а зіткнення відбулось у межах смуги руху, якою вона рухалась, коли водій автомобіля «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 (маршрутне таксі), який не впевнився у безпечності свого маневру, виїжджав зі смуги для розгону у її смугу. Наголошує, що вона не мала наміру та необхідності перестроюватись праворуч у смугу для розгону, однак працівники поліції, не з`ясувавши обставин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, безпідставно склали стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.п. 2.3, 12.1 ПДР України та змусили підписати схему ДТП, скориставшись її шоковим станом.

Також вказує, що суд першої інстанції суб`єктивно оцінив докази та безпідставно визнав її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому не взяв до уваги Висновок експертного дослідження Київського НДЕКЦ МВС України №ЕД-19/111-23/4445-ІТ від 17.02.2023 року, згідно якого у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для її руху, не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для її руху, а тому в її діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

Крім того, згідно даного Висновку в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1, 10.3, 10.8 ПДР України, тобто саме дії водія автомобіля «I-VAN» стали причиною виникнення даної ДТП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Семка В.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що при розгляді даної справи вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції, який всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини та прийняв рішення (постанову), зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечувала свою вину у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та пояснила, що вона рухалась по Брест-Литовському шосе з дозволеною швидкістю у межах своєї смуги і напрямку не змінювала, однак в цей час водій маршрутного таксі виїжджав зі смуги для розгону у її смугу руху та здійснив зіткнення з її автомобілем, внаслідок чого автомобіль розвернуло та відкинуло у відбійник.

Також вказала, що вона вперше опинилась у такій ситуації та перебувала у шоковому стані, а тому підписала схему ДТП, в якій поліцейські безпідставно зазначили, що зіткнення відбулось у смузі руху для розгону, оскільки це не відповідає дійсності та спростовується висновком експертного дослідження.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів, та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №461861 від 11.12.2022 року (а.с. 1) згідно якого ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла зіткнення з автомобілем «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався праворуч в попутному напрямку; даними, відображеними на схемі місця ДТП від 11.12.2022 року (а.с. 2), щодо місця зіткнення та локалізації і характеру механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП; а також письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 щодо обставин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, які були відібрані працівниками поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 3).

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що сукупність наявних в матеріалах справи доказів підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 2.3, зокрема п. «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як встановив суд першої інстанції, зіткнення автомобілів «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , відбулось саме у смузі для розгону, що підтверджується: даними схеми місця ДТП (а.с. 2), яка без зауважень підписана учасниками даної пригоди; фотознімками з місця ДТП, наданими ОСОБА_1 , на яких зафіксовано розташування автомобілів після ДТП та розташування уламків після зіткнення; характером та локалізацією пошкоджень, які зазнали транспортні засоби внаслідок зіткнення, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими в суді першої інстанції.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що зіткнення відбулось саме у смузі, якою рухалась ОСОБА_1 , оскільки згідно даних схеми ДТП (а.с. 2), на якій зафіксовано місце зіткнення, та яка добровільно і без зауважень була підписана ОСОБА_1 , зіткнення автомобілів відбулось саме у смузі для розгону, що також підтверджується фотографіями з місця події (а.с. 12), на яких зафіксовано, що уламки транспортних засобів після їх зіткнення знаходяться у смузі для розгону, якою рухався автомобіль «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Згідно положень ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи у його вчинені та інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. При цьому, жодний доказ не має наперед встановленої сили і оцінюється як окремо, так і у сукупності з іншими доказами у справі за внутрішнім переконанням посадової особи.

Посилання апелянта на Висновок експертного дослідження Київського НДЕКЦ МВС України №ЕД-19/111-23/4445-ІТ від 17.02.2023 року, згідно якого у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для її руху, не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «I-VAN» д.н.з. НОМЕР_2 , а тому в її діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вищезазначений висновок експертного дослідження, на який посилається ОСОБА_1 , як на доказ її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з урахуванням сукупності наявних в матеріалах справи доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин даної справи та які беззаперечно вказують на факт порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення та пошкодження транспортних засобів, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №759/513/23; Категорія: ст. 124 КУпАП

Провадження №33/824/1660/2023

Головуючий у І інстанції: Жмудь В.О.

Головуючий в апеляційній інстанції: Сілкова І.М.