Справа № 715/1345/23
Провадження № 3/715/721/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Західного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України непрацюючого, за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28.07.2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що розташований на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснив незаконний перетин державного кордону з України в Румунію без відповідного документу, який дає право на перетин державного кордону, а саме перетнув державний кордон України з України в Румунію по закордонному паспорту громадянина Ізраїлю, чим порушив вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», cт. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777XII, що було виявлено 17.04.2023 року о 13:40 год. у вказаному пункті пропуску під час в`їзду в Україну вказаного громадянина.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій вказав, що вину у вчиненому правопорушенні визнає та просить про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Нормою ч. 5 ст. 38 КпАП України передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України» є: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) посвідчення особи моряка; 5) посвідчення члена екіпажу; 6) посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Аналогічні норми закріплені у Постанові Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») ОСОБА_1 , будучи громадянином України, вступивши у вказані правові відносини, а саме при виїзді з території України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би пред`явити один з документів, який передбачений ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Проте, при перетині кордону ОСОБА_1 не пред`явив відповідний документ, який надає право на перетин Державного кордону України, громадянам України. При цьому він при виїзді з України в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» пред`явив власний закордонний паспорт громадянина Ізраїлю, який в даному випадку, йому як громадянину України, не давав право на перетин Державного кордону України.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , перетнув Державний кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», а тому у діях останнього є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

Слід значити, що незважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства (підданства) іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено.

І в даному випадку, ОСОБА_1 , як громадянин України притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за те, що він як громадянина України перетнув Державний кордон України без відповідних документів, що надають право громадянину України перетнути такий кордон.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який передбачений за даний вид адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст.204-1 КУпАП та керуючись ст.ст.22, 252, 283-285, 287 КУпАП суд та ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя