ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/392/23

Провадження № 3/568/289/23

19 квітня 2023 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, охоронець «Агро-Експерс-Сервіс», паспорт Серії НОМЕР_1 виданого Радивилівським РС УДМС України в Рівненській області 28.04.2016 р.,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

12.03.2023 року, о 01 год. 07 хв. в м. Радивилів, Дубенського району, Рівненської області, по вул. Маркелова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA FELICIA» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місце зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest №0044" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ,вину свою не визнав, просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що 12.03.2023 р. він не керував транспортним засобом «SKODA FELICIA» д.н.з. НОМЕР_2 , але не заперечував, що в цей день вживав алкогольні напої. Коли він сидів у своєму автомобілі, до нього підійшли працівники поліції та повідомили йому, що він порушив правила паркування, а також висловили підозру, що він керував транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп`яніння. На прохання поліцейських пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки дії працівників поліції розцінює як неправомірні. Зі скаргою на дії працівників поліції він не звертався. Також працівниками поліції в той же день було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Штраф за вчинення даного правопорушення він сплатив, оскільки працівники поліції повідомили, що не повернуть йому вилучене посвідчення водія.

Адвокат Прядун О.М. в судовому засіданні вказав, що належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівниками поліції не надано. Працівники поліції при складанні протоколу порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». На відео з камер працівників поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому вимога поліцейських щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння є неправомірною. А також звертає увагу на той факт, що працівниками поліції не було складено акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки таких документ при направленні справи до суду в матеріалах був відсутній акт огляду на стан сп`яніння. В сукупності всіх зазначених факторів, захисник просив провадження у справі №568/392/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Прядун О.М., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ААБ №184316 від 12.03.2023 уповноваженою на те особою поліцейським СРПП ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом поліції Бодяк ВП. (а.с.2)

В протоколі, відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу складання протоколу ОСОБА_1 не заявлено.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: актом огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а.с.19); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2023 р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд (а.с.5); відеозаписом двох DVD дисків (а.с.9).

В судовому засіданні було оглянуто відео файл, що долучений до матеріалів справ із записом з нагрудної камери поліцейського БК №784/3, який повністю спростовує покази ОСОБА_1 та доводи його захисника Прядун О.М., надані в судовому засіданні. Жодних зауважень щодо того, що він не керував автомобілем ОСОБА_1 не висловлював.

Заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується наявною в матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД №301062 від 12.03.2023 р. Згідно якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.7). Вказана постанова не оскаржувалась, штраф, зі слів ОСОБА_1 сплачений.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім повного його не визнання, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Згідно довідки відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 вид. 20.05.2022 р. (а.с.4)

Щодо поданого захисником Прядун О.М. про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, воно не підлягає до задоволення в зв`язку з його безпідставністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи клопотання суд звертає увагу на наступне.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст.6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, а тому зазначені в клопотанні обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши клопотання, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також, стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України в ОСОБА_1 у суду немає, такої інформації він суду не повідомляв.

Керуючись ст. ст.21, 130, 283, 284 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника Прядуна О.М. про закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк