Справа № 464/170/23 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В
Провадження № 33/811/543/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Курилича А.Я., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Курилича А.Я. на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 26.12.2022 року о 12:30 год. по вул.Зелена, 253 у м.Львові встановив засіб обмеження дорожнього руху (шлагбаум) без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив ст.37 Закону України «Про автомобільні дороги».

На дану постанову захисник Курилич А.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що встановлений засіб організації дорожнього руху (шлагбаум) не розміщений на автомобільній дорозі, не створює перешкод для руху автотранспорту, встановлений для запобігання самовільного заїзду сторонніх осіб на замощену земельну ділянку, яка перебуває в користуванні ТзОВ «Будівельно-монтажне підприємство побуту». Крім цього, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 вміняється порушення правил погодження з органом національної поліції при встановленні шлагбаума, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.140 КУпАП, а не ч.1 ст.139 КУпАП, що в свою чергу розгляд таких справ є підвідомчим органам національної поліції, а не суду.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце розгляду справи та про винесену постанову суду дізнався лише 29.03.2023 року після отримання її в поштовому відділенні, а тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Захисник Курилич А.Я. у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів. Просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови та задоволити подану ним апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи № 463/170/23, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши виступ захисника у підтримку поданої ним апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Наведені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови щодо ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами справи, а відтак пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення слід поновити, з урахуванням поважності причин пропуску такого.

На переконання апеляційного суду висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на зібраних і належно досліджених в судовому засіданні достовірних доказах.

Відповідальність за ч.1 ст.139 КУпАП настає у випадках пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.139 КУпАП є правильною, оскільки він встановив засіб обмеження дорожнього руху (шлагбаум) без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив ст.37 Закону України «Про автомобільні дороги».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, за встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №156056 від 26.12.2022р., який складений у присутності ОСОБА_1 (а.с. 1); даними акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.12.2022р., згідно якого по вул. Зелена 253 у м. Львові виявлено встановлення шлагбауму без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, що не відповідає вимогам ст.37 Закону України «Про автомобільні дороги» (а.с. 2); даними фотознімку (а.с.3); даними вимоги (припис) від 26.12.2022р. №1321, згідно якої ОСОБА_1 вказано на необхідність негайного демонтажу самовільно обладнаного шлагбауму (а.с. 4).

Таким чином, апеляційні доводи захисника про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Також принагідно вказати, що ділянка проїзної частини у м.Львові по вул.Зелена біля буд.253 не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а тому його дії, які проявились у самовільному (без погодження в установленому законом порядку) встановленні перешкоди (шлагбаума) для обмеження дорожнього руху по цій частині вулиці, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.139 КУпАП за ознакою створення перешкод для руху, та додаткової або окремої кваліфікації за ч.1 ст.140 КУпАП не потребують.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд у повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, та наклав стягнення у межах санкції статті в її мінімальному виді у вигляді штрафу, що на думку апеляційного суду, є цілком обґрунтованим.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Курилича А.Я., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику Куриличу А.Я. строк на апеляційне оскарження постанови.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Курилича А.Я. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.