Справа № 459/81/23 Провадження № 3/459/52/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.01.2023 о 00:05 год. у м. Червонограді по вул. С.Бандери,47, керував автомобілем марки «Volvo V-40», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на приладі Alcotest 6820 Drager №ARLJ-0174, результат огляду 1,14%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

06.03.2023 до суду надійшло клопотання від захисника порушника - адвоката Геш І. Ю. про передачу даних адміністративних матеріалів до іншого суду за зареєстрованим місцем проживання його довірителя, проте постановою від 09.02.2023 у задоволенні такого клопотання було відмовлено.

03.04.2023 на адресу суду від захисника порушника адвоката Геш І. Ю. надійшло клопотання, у якому останній просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись, зокрема, на те, що матеріали, які містяться в справі жодним чином не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такі складені з грубими порушеннями норм чинного законодавства, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності. Захисник зауважив, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Захисник у своїх доводах посилався на «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкцію з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, зокрема він вважає, що використання пристрою, схожого на мобільний телефон, що зафіксовано на відеозаписі, здійсненому на відеокамеру, розташовану в машині поліції, на якому містяться лише фрагменти події не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Окрім цього, вказує на те, що у разі неможливості проведення відеозапису на нагрудну камеру, огляд мав проводитися за присутності 2-х свідків. Як вбачається з протоколу серії ААД № 473177 від 07.01.2023 року, такий складався за участі одного свідка (якого на відеозаписі, доданому до матеріалів справи, не зафіксовано), поряд з тим, що в акті огляду на стан сп`яніння, який теж долучено до матеріалів даної справи, зазначено двоє свідків. Захисник вважає, що це може свідчити про недопустиму неуважність поліцейських при складені адмінматеріалів відносно ОСОБА_1 або про їх фальсифікацію, оскільки жодного свідка на відеозаписах, доданих до даних адмінматеріалів не зафіксовано. Підсумовуючи вищевикладене, захисник вважає, що поліцейськими не дотримано положення ч.2 ст.266 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник порушника адвокат Геш І. Ю. просив провадження у справі закрити, обґрунтовуючи свою позицію доводами, що були аналогічними викладеним в письмовому клопотанні, зазначеному вище.

Також захисником було доповнено клопотання про закриття провадження у справі, де захисник просив суд взяти до уваги судову практику, яка склалася в аналогічних правовідносинах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомившись із клопотанням захисника про закриття провадження у справі (з доповненнями), заслухавши доводи захисника порушника, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, яка затверджена спільним наказомМіністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, додані до даних адміністративних матеріалів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення при вищевикладених обставинах доведена дослідженими доказами, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 473177 від 07.01.2023, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- результатом тестування порушника від 07.01.2023 на алкоголь на приладі «Drager Alkcotest» 6820 ARLJ-0174, результат 1,14% (прилад пройшов калібрування 22.11.2022);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначений результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,14%, з яким порушник погодився, проставивши свій підпис без зауважень; також зазначені два свідка огляду, які результати огляду засвідчили своїми підписами;

-направленнями водія на огляд до КП «ЦМП ЧМЛ» від 07.01.2023, в якому зазначено, що огляд не проводився. Також вказано, що за результатами огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення;

- відеозаписом події, який міститься на цифровому носії, доданому до матеріалів справи, який записаний на відеореєстратор, закріплений у службовому автомобілі та яким підтверджується факт керування порушником ТЗ та зупинки його працівниками поліції.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, взаємодоповнюючими, не викликають сумніву, належними, допустимими та, відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо клопотання захисника порушника про закриття провадження у справі суд дійшов висновку, що таке до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Захисник вважає неналежним та недопустимим доказом у даній справі додані відеозаписи, які містяться на диску, оскільки такі є небезперервними та один з них записаний на мобільний телефон.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частина 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським саме з використанням спеціальних технічних засобів.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція №1026).

Як визначено вимогами п. п. 2, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції №1026, портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Про можливість використання працівниками поліції будь-яких засобів та технічних приладів, які мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису (до прикладу телефон чи звичайна відеокамера) в даній Інструкції не йдеться, хоча і не встановлено пряму заборону таких дій.

Отже, із даної Інструкції судом встановлено, що засобами, що мають функції відеозапису та можуть використовуватися працівниками поліції під час виконання ними своїх повноважень є портативний відеореєстратор, який має відображати дату та час, а відеозйомка має вестися безперервно до її завершення, примусове виключення відеореєстраторів заборонено.

У даному випадку до матеріалів справи додано два відеофайли, один з яких записаний на відеореєстратор, закріплений у службовому автомобілі та яким підтверджується факт керування порушником транспортним засобом, а другий на мобільний телефон, що підтверджується першим відеофайлом (записом), на якому зафіксовано як працівник поліції фіксував подію саме на мобільний телефон, а також відсутністю на другому відеозаписі необхідної інформації, притаманної для відеофайлів, знятих на портативні відеореєстратори працівників поліції.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що другий відеозапис (відеофайл), який міститься в матеріалах справи та який зафіксований на мобільний телефон, не може вважатися належним доказом, оскільки працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1026 від 18 грудня 2018 року при здійсненні такого відеозапису. Тому, суд до уваги даний (другий) відеозапис не бере та вважає його неналежним та недопустимим доказом.

Поряд з цим, відеозапис (відеофайл), записаний на відеореєстратор, закріплений у службовому автомобілі, суд вважає належним та допустимим, а також таким, що отриманий без порушень чинного законодавства. Даний доказ підтверджує факт керування порушником транспортним засобом.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що порушником та його адвокатом факт керування вищевказаним транспортним засобом не заперечувався, як і місце та дата події.

Незважаючи на те, що обставини події не можуть бути підтверджені одним із відеозаписів, який був визнаний судом неналежним доказом, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться іншими доказами, вказаними вище, в тому числі результатом тестування на стан алкогольного сп`яніння від 07.01.2023 та актом огляду на стан сп`яніння, який був складений працівниками поліції в присутності двох свідків, які підтвердили результати огляду своїми підписами.

Варто також зазначити, що захисник порушника клопотання про допит вищевказаних свідків у судовому засіданні не заявляв.

Зауваження захисника щодо зазначення у протоколі лише одного свідка, поряд з тим, що у акті огляду вказано два свідка, суд до уваги не приймає, оскільки такі технічні помилки працівників поліції не спростовують того, що огляд порушника був проведений в присутності двох свідків, як передбачають вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, а також не спростовують вини порушника та факту вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення.

Тому, на переконання суду, матеріали справи не містять доказів, які спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина встановлена та доведена повністю.

Накладаючи стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 130, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Мельникович