ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1060/23 Справа № 193/1126/22 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м.Кривий Ріг

10.07.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Козачкова В.Л. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в м. Біла Церква Київської області

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

З оскаржуваною постановою не погодився захисник Козачков В.Л., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій:

- вважає, що оскаржувана постанова незаконна, безпідставна, необґрунтована та така, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням всіх фактичних обставин справи, ненаданням належної правової оцінки доказам, та такою, що підлягає скасуванню;

- вказує, що ОСОБА_1 жодного разу не притягався до адміністративної відповідальност, тобто є законослухняним громадянином, під час складання протоколу право на захист не було йому роз`яснено, право на подачу клопотань тощо;

- зазначає, що з матеріалів справи неможливо встановити підстави зупинки транспортного засобу відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тобто зупинка є незаконною, а всі наступні дії поліцейських не були обов`язковими до виконання ОСОБА_1 , матеріали справи не містять доказу які б дали можливість встановити водія, який керував транспортним засобом КАМАЗ днз. 9490 С5 16.11.2022р. о 13:10год., та відсутні докази, що вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 ;

- наголошує, що ознаки сп`яніння, які працівники поліції встановили у ОСОБА_1 не відповідали дійсності, та спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано звичайний вигляд ОСОБА_1 та його адекватну обстановці поведінку;

- зазначає, що права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 не було роз`яснено, що підтверджується відеозаписом, та його винуватість не доведена «поза розумним сумнівом»;

- зазначає, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 за повідомленням від невідомого громадянина, про те, що він нібито керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, проте відповідно до рапорту поліцейського ознаки сп`яніння було виявлено під час спілкування з ним, тобто повідомлення від невстановленого громадянина не існувало, а матеріали є сфальсифікованими;

- зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування;

- прохає звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду учасники справи про адміністративне правопорушення повідомлені належним чином, від захисника Козачкова В.Л. надійшла заява про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 16.11.2022р. о 13 год. 10 хв. в Дніпропетровській області Софіївського району Шосе Н-11 28 км. керував транспортним засобом КАМАЗ номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду позитивний 0,99‰, тест № 1009, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, БК 475243,475232, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 138240 від 16.11.2022р., в якому маються підписи особисто ОСОБА_1 про ознайомлення із правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, результат огляду 0,99 ‰, результати огляду ОСОБА_1 не заперечував;

- чек за результатами проходження тесту за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,99 ‰;

- рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 16.11.2022р. про фактичні обставини справи;

- відеозапис проходження ОСОБА_1 огляду на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager6820;

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Так суд першої інстанції дослідив та проаналізував сукупність доказів, якими є протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, результати продуття ОСОБА_2 алкотестеру з результатом 0,99 ‰, та інші матеріали справи та вважав доведеним факт керування ОСОБА_1 16.11.2022р. приблизно о 13 год. 10 хв. транспортним засобом КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, та встановив порушення п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив доводи сторони захисту, та на надав на них змістовну та обґрунтовану відповідь.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника, дійшов висновку, що вони також є неспроможними, та не дають достатніх підстав для визнання оскарженого рішення суду першої інстанції незаконним, з таких підстав.

Так, доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності, тобто є законослухняним громадянином, під час складання протоколу право на захист не було йому роз`яснено, право на подачу клопотань тощо, є неспроможними за таких підстав.

Непритягнення ОСОБА_1 жодного разу до адміністративної відповідальності, та його законослухняність є обставинами, які позитивно характеризують його особу, проте не скасовують відповідальності за вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи щодо нероз`яснення ОСОБА_1 право на захист не було йому роз`яснено, право на подачу клопотань тощо також є неслушними за таких підстав.

З відеозапису з бодікамер вбачається, що ОСОБА_1 перед процедурою складання протоколу спілкується мобільним телефоном з невстановленою особою. На переконання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 отримав відповідну правову консультацію, оскільки в подальшому при складанні протоколу вимагав надати сертифікат належності газоаналізатора, який уважно дослідив, після чого уважно вивчив зміст роздруківки результату продуття газоаналізатора, та отримав її копію, при цьому зауважень щодо стану сп`яніння не висловив, уважно вивчив зміст протоколу про адміністративне правопорушення, та задавав питання працівнику поліції щодо його змісту, після чого особисто підписав протокол, зауважень не мав.

Таким чином, враховуючи наведене вище ОСОБА_1 , вимагаючи надання сертифікату на алкотестер, з яким особисто ознайомився, уважно вивчаючи документи, які підписав, належним чином користувався своїми правами, а тому порушень вимог ст. 268 КУпАП суд апеляційної інстанції не встановив.

Доводи апеляційної скарги захисника, що з матеріалів справи неможливо встановити підстави зупинки транспортного засобу відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тобто зупинка є незаконною, а всі наступні дії поліцейських не були обов`язковими до виконання ОСОБА_1 , матеріали справи не містять доказу які б дали можливість встановити водія, який керував транспортним засобом КАМАЗ днз. 9490 С5 16.11.2022р. о 13:10год., та відсутні докази, що вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 є неспроможними за таких підстав.

Як вбачається з відеозапису, підставою зупинки транспортного засобу стала отримана працівниками поліції інформація, що особа, яка перебувала на АЗС населеного пункту Софіївка продовжила рух після вживання алкогольних напоїв, та саме це стало підставою для зупинки транспортного засобу, який рухався від АЗС.

На питання працівників поліції, чи перебував ОСОБА_1 на вказані заправці він відповів стверджувально, та при подальшому спілкуванні у нього були виявлені ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, який підтвердив вказаний факт.

Таким чином дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме п. 3 ч. 1 ст. 35 цього закону дозволяють поліцейському зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ознаки сп`яніння, які працівники поліції встановили у ОСОБА_1 , не відповідали дійсності, та спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано звичайний вигляд ОСОБА_1 та його адекватну обстановці поведінку, є безпідставними, та спростовуються результатом продуття газоаналізатора, результат якого становив 0,99 ‰, який в свою чергу узгоджується із відеозаписом з бодікамер.

Доводи апеляційної скарги захисника, що права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпаП ОСОБА_1 не було роз`яснено, що підтверджується відеозаписом, та його винуватість не доведена «поза розумним сумнівом» не мають під собою підґрунтя, з підстав наведених вище.

Доводи апеляційної скарги захисника, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 за повідомленням від невідомого громадянина, що він нібито керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, проте відповідно до рапорту поліцейського ознаки сп`яніння було виявлено під час спілкування з ним, тобто повідомлення від невстановленого громадянина не існувало, а матеріали є сфальсифікованими, є також неспроможними, оскільки, як наголошено вище, підставою зупинки транспортного засобу була інформація про можливе перебування водія у стан алкогольного сп`яніння, а фактичні ознаки сп`яніння було виявлено у водія вже при особистому спілкуванні. Жодних ознак фальсифікації матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування, є безпідставними та спростовуються відеозаписом з бодікамер, на якому зафіксовано, як працівники поліції вголос повідомляють ОСОБА_1 що подальший рух йому заборонено, та особа, яка перебувала разом з ОСОБА_1 в автомобілі вказує, що має право на керування та продовжить подальший рух.

Доводи апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_1 від слати судового збору є неспроможними, оскільки відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, проте належних доказів належності ОСОБА_1 до військової служби матеріали справи не містять. Перебування ОСОБА_1 у військовій формі, як зафіксовано на відеозапису, не є визначальним фактором для прийняття відповідно рішення щодо судового збору, оскільки мають ознаки припущення, яке не підтверджене доказами.

Таким чином доводи апеляційної скарги із проханням про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Козачкова Віталія Леонідовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя