Справа № 496/164/23
Провадження № 3/496/2686/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ФГ «МТД» на посаді водія,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №089128 від 01.12.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого він 01.12.2022 року о 09 год 24 хв на 452 км а/д Київ-Одеса (М05) керував транспортним засобом Mercedes-Benz Actros, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Огляд проводився в установленому законом порядку на приладі «Драгер» ARML-0428, проба позитивна: 0,78‰, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, що зафіксовано Б/К 471434, чим порушено вимоги п.2.9а ПДР України.

Зазначена подія була кваліфікована інспектором 1 взводу 6 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області як порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та просив закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення з підстав, вказаних у письмовому запереченні (поясненні) та клопотанні про закриття провадження у справі. При цьому посилається на його незаконну зупинку працівником поліції, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №089128 від 01.12.2022 року приписам ст. 256 КУпАП та порушення працівником поліції порядку його огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, пояснив, що він працює на посаді водія у ФГ «МТД» в його обов`язки входить перевезення сільськогосподарської продукції по всій території України. Так, 01.12.2022 року о 09 год 24 хв. він, перебуваючи на роботі, за кермом автомобіля Mercedes-Benz Actros, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджаючи ділянку а/д Київ-Одеса (М05) 452 км, був безпідставно зупинений поліцейськими, які повідомили його, що потрібно перевірити документи. Під час розмови з поліцейськими йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, так як перебував в тверезому стані, алкогольні напоїв не вживав та почував себе добре. Результат пройденого тесту за допомогою приладу Drager виявився позитивним 0,78‰. З даним результатом він не погодився, однак поліцейські не роз`яснили йому, що якщо він не згоден з показниками приладу Drager, то вони можуть перевірити його стан на алкогольне сп`яніння у закладі охорони здоров`я та не запропонували йому проїхати у відповідний медичний заклад для проходження такого огляду. Наголосив, що він є юридично не обізнаний, а тому не розумів процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та послідовність дій. Він чітко виконував вказівки працівників поліції та підписував усе, що йому надавали.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із суті адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , вбачається, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Огляд проводився на приладі Drager ARLM-0428, проба позитивна 0,78 ‰.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, так як лише називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до інших норм кодексу та підзаконних актів.

Згідно з п. 2.9А ПДР України, порушення яке ставиться в вину ОСОБА_1 , водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в той час як п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому зазначені законодавчі конструкції становлять самостійні (окремі) форми складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції невірно зазначена суть адміністративного правопорушення, яка не відповідає пункту Правил дорожнього руху, за порушення якого у даному випадку настає адміністративна відповідальність, передбачена диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №089128 від 01.12.2022 року працівником поліції допущено істотне порушення, оскільки неправильно зазначена суть правопорушення внаслідок помилкового тлумачення норми закону, а відтак суд дійшов висновку, що вказаний протокол не відповідає приписам ст. 256 КУпАП.

Суд не вправі вийти за межі тих фактичних обставин, які були встановлені протоколом про вчинення адміністративного правопорушення. Якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист особи та принципу рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення по суті є обвинувальним актом на основі якого, в сукупності з іншими доказами, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з істотними порушеннями норм КУпАП, які, з огляду на обмежені процесуальні повноваження суду та обов`язок збирати докази саме особами, уповноваженими на складання протоколів, не можуть бути усунуті під час судового розгляду, вказаний протокол не може бути допустимим доказом по справі, що тягне за собою неможливість правильного вирішення справи на його основі.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.04.2023 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернути до Управління патрульної поліції в Одеській області, для належного оформлення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, оскільки не містить ознак, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння), що прямо закладено в диспозиції даної статті. Однак постанова суду належним чином не виконана, а справу знову скеровано до суду.

За відсутності приписів КУпАП щодо підстав для визнання доказів недопустимими необхідно застосовувати норми КПК України, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону ст. ст. 86 87 КПК України).

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Згідно зі ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рішенні в справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

З огляду на викладене, дані що відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №089128 від 01.12.2022 року не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Відповідно до частин 1-3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктами 1-5 Розділом ІІ Інструкції встановлено наступне.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В порушення вказаних вимог Інструкції, ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок застосування технічного засобу, право на ознайомлення з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу, що вбачається із відеозапису, наявного в матеріалах справи.

Вимогами пунктів 8, 12 розділу ІІ Інструкції також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів або незгоди із результатами такого огляду, водію має бути запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху України.

Отже зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі. І лише у разі, якщо водій відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

На відеозаписі, оглянутому в судовому засіданні, зафіксовано, що після продуття приладу Drager та оголошення його результатів, поліцейський не з`ясував згоду або незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду, не роз`яснив йому можливість проходження огляду в найближчому медичному закладі у разі не згоди з показниками приладу, натомість одразу почав складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складення протоколу, працівник поліції склав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який надав ОСОБА_1 підписати зі словами: «це то, що ви продували», знову ж таки не з`ясувавши, чи згоден він з цим результатом. Далі, працівник поліції склав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який надав ОСОБА_1 підписати зі словами: «і направлення, що провівся на місці, підпис поставте тут…0,78 ‰…позитивна проба», не запропонувавши йому проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. В свою чергу, ОСОБА_1 категоричнозаперечує той факт, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння, адже в той день не вживав алкогольні напої, у нього були відсутні будь-які ознаки сп`яніння, поведінка відповідала обстановці, що зафіксовано на відеозаписі.

Таким чином суд дійшов висновку, що працівником поліції не було дотримано Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Також працівником поліції під час оформлення адмінматеріалів було порушено права ОСОБА_1 , зокрема, права на захист, оскільки йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інші доводи ОСОБА_1 не заслуговують на увагу суду, оскільки вбачаючи порушення працівником поліції порядку проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння згідно вимог чинного законодавства, а також порушення працівником поліції оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №089128 від 01.12.2022 року, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю саме із цих підстав.

За змістом чч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , викладені в клопотанні та поясненні, суд дійшов висновку, що вина та дії ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 254, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2023 року