Номер провадження: 33/813/1109/23
Номер справи місцевого суду: 515/396/23
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р.,

осіб, які з`явились до судового засідання:

-ОСОБА_1 ,

-захисника Ліщенка Сергія Івановича адвоката Ковпака Олександра Вікторовича,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковпака Олександра Вікторовича на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ковпак Олександр Вікторович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2023 року по даній справі та провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що районним судом порушено вимоги законодавства щодо повного та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що поліцейськими порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, яка передбачає, що лише в разі наявності ознак сп`яніння в особи, яка керувала транспортним засобом, виникають підстави для проходження нею огляду на стан сп`яніння відповідно і в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Проте в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Між тим, ОСОБА_1 самостійно за власним бажанням того ж дня пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і згідно з висновком лікаря ОСОБА_1 був тверезим.

Незважаючи, що ці обставини були викладені захисником у клопотанні про закриття провадження у справі, яке було надано суду першої інстанції, суд належним чином не звернув на них уваги і набув помилкового висновку про наявність доказів про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання в апеляційному суді ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковпак О.В. підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, і наголосили, що оскаржувана постанова суду фактично ґрунтується на суб`єктивній оцінці інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, проте відомості, викладені зазначеною особою, не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху і дії якого не відповідають нормативним актам, які регулюють відносини у сфері дорожнього руху.

Розглядаючи адміністративну справу суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув і при цьому фактично проігнорував обставини, якими обґрунтовано клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з наступним.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, з наданих матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що районним судом дотримано вищезазначених вимог закону щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серії ААД № 066600, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився, відео-фіксацією з місця виявлення правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, обставинами справи встановлено, що 08 березня 2023 року о 11-20 годині на автодорозі С-16-24-905 сполученням Білолісся - Приморське Расєйка, керуючи автомобілем марки Кia Sportage, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, з`їхав з автодороги в кювет та зіткнувся з деревом.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , він на своєму автомобілі рухався по автодорозі С-16-24-905 сполученням Білолісся - Приморське Расєйка і приблизно у 3-4 км. від села Приморського помітив автомобіль Кia Sportage, який здійснив зіткнення у придорожнє дерево. Він підійшов до водія і запитав, чи потрібна допомога, і помітив, що водій був у стані алкогольного сп`яніння. Він викликав наряд поліції, і дочекавшись їх приїзду, надав письмові пояснення.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серії ААД № 066600 водій ОСОБА_1 08 березня 2023 року о 11-20 годині на автодорозі С-16-24-905 сполученням Білолісся - Приморське - Расєйка керував автомобілем марки Кia Sportage, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

Крім того, відносно ОСОБА_1 також було складено протокол за порушення правил дорожнього руху і скоєння ДТП за ст. 124 КУпАП.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП, а також від дачі будь-яких пояснень ОСОБА_1 відмовився.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 08.03.2023 року у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими, у водія виявлено запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка хода (а. с. 7).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з заперечень ОСОБА_1 , які подані до суду першої інстанції і які зазначені в апеляційній скарзі і доповнені ним в судовому засіданні під час розгляду його апеляційної скарги, останній фактично не заперечує, що він дійсно керував транспортним засобом марки Кia Sportage, державний номер НОМЕР_1 , 08.03.2023 року о 11-20 ранку і через проблеми з колесом (різке падіння тиску) не впорався з керування автомобілем, виїхав на узбіччя, а потім у кювет та здійснив наїзд на придорожнє дерево. По автодорозі їхав незнайомий йому водій на іншому автомобілі, який підійшов до нього і викликав поліцію. Він відмовився від будь-яких пояснень та підписів, оскільки вважав і вважає думку поліцейського про наявність у нього ознак сп`яніння занадто суб`єктивною та такою, що явно не відповідає дійсним обставинам. У лікарні, куди він згодом потрапив, у нього не виявили стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд переконується, що дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем, не впорався з керування та допустив наїзд на дерево, а після приїзду працівників поліції відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, як по факту ДТП, так і по факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан сп`яніння, оскільки встановлені у справі обставини хронологічно узгоджуються між собою та відповідають доказам, які отримані та досліджені в законний спосіб, та є належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 08.03.2023 року за участі ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з можливістю надання апелянту змоги спростувати висновки районного суду, викладені в оскарженій постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Проте наведені в апеляційній скарзі доводи щодо тверезості ОСОБА_1 , в якого після надходження у лікарню після ДТП була відібрана кров на аналіз і після проведення аналізу не виявлено алкогольного сп`яніння, на висновок районного суду та оскаржувану постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не впливають, оскільки частина 1 статті 130 КУпАП, що інкримінована ОСОБА_1 , передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

ОСОБА_1 звинувачений у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 з подальшими змінами та доповненнями, тобто саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду на вимогу поліцейського.

Тому твердження про те, що після відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, ОСОБА_1 згідно з наданих ним зразків своєї крові у лікарні у той же день виявився тверезим, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не впливають на кваліфікацію його дій і наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, даний документ у матеріалах справи відсутній, а сам ОСОБА_1 або його захисник не довели про неможливість отримання ними результату аналізу ОСОБА_1 у медичному закладі з метою доведення неправомірності дій поліцейського щодо направлення його на огляд на стан сп`яніння з відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, як таких.

Також апелянтом не надано доказів подання відповідної скарги на дії поліцейського щодо направлення на огляд на стан сп`яніння людини без наявності будь-яких ознак, передбачених законодавством, і результатів службового розслідування (у разі наявності звернення та проведення такого службового розслідування).

Між тим у матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення ОСОБА_2 , який будучи очевидцем ДТП, підтвердив наявність на той момент у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах у поліцейського були підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про невручення ОСОБА_1 направлення на огляд на стан сп`яніння є неспроможними, оскільки в матеріалах справи міститься відповідне направлення на стан сп`яніння з відміткою про відмову ОСОБА_1 від його проходження.

У рішенні ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Слід зазначити, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на відсутність у його діях складу вказаного правопорушення з огляду на не перебування у стані алкогольного сп`яніння за кермом, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не впливають на кваліфікацію і не узгоджуються з вимогами закону.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

При цьому судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного та безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковпака Олександра Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе