ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3212/23 Головуючий 1 інстанції Орос О.В.
Провадження № 33/818/628/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Харківський Апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю її захисника Кануннікова Д.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок). на користь держави.

З постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 року вбачається, що 08 квітня 2023 року о 23 год. 17 хв. ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9-а ПДР України, а саме: у м.Харкові по вул.Данилевського, 32-А керувала транспортним засобом BMW (X1), державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком № 799 від 09 квітня 2023 року, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Канунніков Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що матеріали справи свідчать про недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, зокрема Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису №1026 від 18.12.2018 р.

Зокрема, із наданих патрульною поліцією відеозаписів зрозуміло, що останні переслідували якийсь автомобіль, номерний знак якого неможливо прочитати та ідентифікувати транспортний засіб. Крім того, поліцейські на деяких час втрачають з поля зору автомобіль та під`їжджають до припаркованого транспортного засобу, який не рухався. Таким чином, записи не містять того, що ОСОБА_1 рухалася за кермом автомобіля, який переслідували.

Захисник посилається на позицію КАСУ в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 р. в якому зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані. Таким чином, за відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останню не можна вважати водієм в розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху.

Просить звернути увагу, що відеозапис переслідування здійснено на приватну камеру, не зазначено марку, модель, серійний номер пристрою. Захисник зауважує, що в протоколі серії ААД №071460 відсутнє посилання на будь-який інший пристрій, окрім бодікамери 476540, тому запис з приватної камери не можна визначити як належний доказ.

Стосовно проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» захисник зазначає, що хоча результат тесту становив 0,41 %, проте прилад відобразив, що температура повітря складала +18 °C, однак це не відповідає дійсності та спростовується даними архіву погоди у м.Харкові. Таким чином, 08.04.2023 р. та 09.04.2023 р. температура повітря складала приблизно +13 °C, а це свідчить про те, що результати обстеження не можна вважати достовірними, так як вимірювання здійснювалось несправним приладом.

Також наголошує, що працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У зв`язку з цим вважає, що у суду були відсутні підстави оцінювати показання цього приладу в якості допустимого доказу, яким може підтверджуватись стан сп`янніня.

Щодо висновку №799 від 09.04.2023 р. захисник Канунніков Д.О. зазначає, що у ньому зазначено лише те, що у крові наявний алкоголь, проте вміст алкоголю міг бути в межах від 0,1 % до 0,25 % на літр повітря, що видихається або на літр крові в межах від 0,1 до 0,50 мг, що не є станом алкогольного сп`яніння, тому відсутні підстави для притягнення до відповідальності, адже відсутня кваліфікуюча ознака, а саме рівень алкоголю в крові.

На доповнення своєї апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АДД 071460 від 09.04.2023 р. за ч.1 ст.130 КУпАП складений з порушенням вимог законодавства, тому не може вважатись допустимим доказом. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що 16.05.2023 р. було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, що оскаржується, а повний текст складено лише 24.05.2023 р. Пояснює, що сторона захисту була позбавлена часу для написання та подання апеляційної скарги в межах 10 днів з дня винесення постанови, оскільки повний текст складено лише на 9-й день від дня проголошення, тому була виключена можливість скористатися саме 10-ти денним строком для подачі апеляційної скарги. Захисник керується ст.289, ч.2 ст.294 КУпАП та просить взяти до уваги, що скарга написана у строк, що не перевищує 10 днів з дня складення повного тексту постанови.

Саме тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Канунніков Д.О., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Основним аргументом правопорушника є те, що відсутні належні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 071460 від 09.04.2023 р., взяв до уваги відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, роздруківку результатів огляду за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.04.2023 р., рапорт старшого лейтенанта поліції Цапко А.

Суд першої інстанції критично поставився до пояснень захисника Мільбіт Т.Є., якими обґрунтовано вимогу щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, так як винність останньої підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні зазначених вище доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Версія захисника про те, що записи не містять того, що ОСОБА_1 рухалася за кермом автомобіля, який переслідували спростовується відеозаписом, долученим до справи. Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує той факт, що тілько-но під`їхала до будинку, оскільки відвозила лікаря, бо вдома хвора дитина з поломаною ногою.

Доводи захисника про те, що відеозапис переслідування, тривалістю 34 секунди, здійснено на приватну камеру також спростовується тим, що ОСОБА_1 підтвердила, що вона дійсно керувала транспортним засобом. Крім того, в матеріалах справи наявні ще два відеозаписи з нагрудної камери, тривалістю 2 години 16 хвилин та 2 години 27 хвилин відповідно, які не містять даних щодо перебування у дворі житлових будинків будь-якого іншого транспортного засобу з включеним запалюванням та роботою освітлювальних приладів. Судом першої інстанції також було встановлено, що під час наближення працівників поліції до транспортного засобу вбачається, що водієм було припинено роботу двигуна автомобіля шляхом вимкнення запалювання, після чого було відкрито двері автомобілю та з місця водія вийшла ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом BMW (X1), державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № АRJL-0305, за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,41 проміле. З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не погодилася, зважаючи на це огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД». Стан алкогольного сп`яніння підтверджується медичним висновком № 799 від 09.04.2023 р.

Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок №799 КНП ХОР «ОНД» складено з дотримання вимог чинного законодавства та зазначено, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Якщо слідкувати за розвитком подій, то в КНП ХОР «ОНД» було проведено огляд на стан сп`яніння, предметом дослідження якого була кров, так як відповідно до п.12, 13 Розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п.7 Розділу 2 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Однак, якщо особа пройшла огляд в медичному закладі, то до уваги приймається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не акт медичного огляду чи цифровий показник алкотестеру «Драгер».

Всі інші доводи правопорушниці та його захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху та правильно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і її посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М.Курило