Справа № 366/947/23
Провадження № 3/366/698/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року смт Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Військової частини НОМЕР_1 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

03.04.2023 року до суду надійшла зазначена справа.

Згідно з даними протоколу про військове адміністративне правопорушення № 1 від 30.03.2023 року:

«29 березня 2023 року близько 21 год. 00 хв. за місцем дислокації військової частини на території Київської області солдат ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме у нього виявлені ознаки: нечітка мова, порушена координація рухів, запах алкоголю з ротової порожнини. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 являючись військовослужбовцем, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з матеріалами справи до суду подана заява про розгляд справи без його участі, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у якій зазначив, що вину визнає.

До матеріалів справи додана службова характеристика ОСОБА_1 , з якої вбачається, що під час проходження служби ОСОБА_1 зарекомендував себе з непоганого боку, бойові задачі в зоні бойових дій виконував гідно, проявляючи відвагу, не ухиляється від підвищення професійної майстерності, здатний до самокритичної оцінки своїх дій.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Суддею встановлено, що частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 цієї ж статті передбачає відповідальність за дії , передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, … в умовах особливого періоду.

Особливий період регламентується Законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та діє в Україні з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/214 «Про часткову мобілізацію». Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 205/1993/17-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

З урахуванням наявних у справі доказів, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП., а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 30.03.2023 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з роздруківкою приладу «Алконт-М» від 20.03.2023 року;

- документами, підтверджуючими статус порушника як військовослужбовця;

- рапортом військовослужбовця від 30.03.2023 року;

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали його адміністративну відповідальність.

Обставин, які обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Суддею встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень притягається вперше, відомостей, які б це спростовували, матеріали справи не містять, він є особою, яка в період дії в Україні воєнного стану виконує завдання щодо захисту державного суверенітету та недоторканості території України, ризикує власним життям і здоров`ям, практично не має вільного часу для відпочинку, що тягне за собою сильний стрес та нервову напругу. Негативні наслідки вчинення цього адміністративного правопорушення відсутні, діями ОСОБА_1 жодній особі шкода не завдана.

З огляду на зазначене, суддя приходить до переконання, що накладення стягнення у цьому випадку буде несправедливим по відношенню до ОСОБА_1 , оскільки наслідки вчинення цього правопорушення є малозначними.

Суддя враховує службову характеристику ОСОБА_1 , та те, що до адміністративної відповідальності він раніше не притягався. У разі повторного притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення подібного адміністративного правопорушення, зазначена обставина буде прийматись до уваги.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи все вище викладене, суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП, оскільки суддею достовірно встановлено, що наслідки вчинення цього правопорушення є малозначними.

Керуючись ст.ст. 22, ч. 3 ст.172-20, 245, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та в силу ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Суддя О.П. Гончарук