Справа № 643/3457/22
Провадження № 3/643/196/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

04.12.2022 о 00-20 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Героїв Праці, 30 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Позиція учасників справи

ОСОБА_1 у судових засіданнях вину у вчиненні вказаного вище правопорушення фактично не визнав. Надав суду пояснення, згідно яких зазначав на відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Прокурор у судове засідання 20.04.2023 не з`явився, викликався до суду належним чином.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення прокурора про дату і місце розгляду справи та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

Оскільки, виходячи з положень ст. 250 КУпАП, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, у суду відсутні процесуальні механізми зобов`язувати прокурора брати участь у розгляді справи та відкладати судове засідання у зв`язку з його неявкою.

Ураховуючи наведене та обов`язок суду розглянути справу про адміністративне правопорушення протягом встановлених законодавством строків, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності прокурора.

Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України (ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. Згідно вказаних положень законодавства, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Оцінка суду

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300469 від 04.12.2022, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними рапорту працівника поліції, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівників поліції, що вчора вживав алкогольні напої. Згідно відеозапису, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_2 його права, передбачені законодавством України. Також даними відеозапису підтверджується, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього співробітниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушенні та факт порушення ним вимог п. 2.5. ПДР.

Оцінюючи доводи ОСОБА_2 , згідно яких він перебував за кермом, оскільки відвозив пораненого військовослужбовця до медичного закладу, суд керується таким.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні 18.01.2023, він був зупинений співробітниками поліції на зворотному шляху, тобто вже після того, як доставив пораненого до медичного закладу та повертався звідти.

За таких обставин у суду відсутні підстави констатувати, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності (ст. 18 КУпАП), який виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що крім пояснень ОСОБА_1 , будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що він відвозив пораненого військовослужбовця до медичного закладу та виконував військові або службові обов`язки, суду не надано.

Ураховуючи наведене, вказані вище пояснення ОСОБА_1 суд не може визнати такими, що спростовують висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 відносно того, що він приймає медичні препарати, які могли спричинити появу запаху алкоголю з порожнини рота, суд керується таким.

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за наявність у нього тих чи інших ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота, а за відмову від проходження огляду на вказаний стан. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результати якого мали б об`єктивний характер та виключали будь-які сумніви щодо наявності в нього зазначеного стану. Проте ОСОБА_1 вказаним правом не скористався.

Ураховуючи наведене, вищезазначені доводи ОСОБА_1 суд не може визнати такими, що спростовують висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поспішав повернутись до частини, суд керується таким.

Обов`язок водіїв пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачений імперативним положеннями п. 2.5. ПДР, які не передбачають будь-яких виключень з вказаного обов`язку.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно відеозапису спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції з приводу вказаного вище правопорушення тривало 1 год. 12 хвил. Процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» триває декілька хвилин. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти в установленому законом порядку процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та у разі, якщо результати вказаного огляду були би негативними, через нетривалий проміжок часу продовжити рух.

Крім того, суд зауважує, що крім пояснень ОСОБА_1 , будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що він під час керування транспортним засобом виконував військові або службові обов`язки та повертався до частини, суду не надано.

Ураховуючи наведене, вищезазначені доводи ОСОБА_1 суд не може визнати такими, що спростовують висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом ОСОБА_1 були роз`яснені положення ч. 3 ст. 15 КУпАП. Після отримання вказаних роз`яснень ОСОБА_1 на уточнююче запитання суду пояснив, що керував особистим транспортом, який не відноситься до транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту.

З урахуванням вищенаведеного, з пояснень ОСОБА_1 судом не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Накладення стягнення

Згідно ч. 2 ст. 34 КУпАП орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Вказана обставина підтверджується даними відеозапису, який був відтворений в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе визнати дані про його особу, а саме виконання ним військового обов`язку в складі Збройних Сил України в умовах воєнного стану.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Одночасно суд зауважує, що згідно положень КУпАП наявність обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не впливає на вид та розмір стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки чинним законодавством України передбачений єдиний можливий вид та розмір стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 грн., які підлягають стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних відносно того, що під час подій, з приводу яких складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виконував військовий або службовий обов`язок.

При цьому суд враховує, що перше судове засідання у справі відбулось 18.01.2023, розгляд справи був відкладений за клопотанням ОСОБА_1 .

Таким чином, у ОСОБА_1 був достатній час для надання суду доказів виконання ним військового або службового обов`язку під час керування транспортним засобом за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р/р 0001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов