Справа № 676/1472/23
Номер провадження 3/676/529/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю: секретаря судового засідання Перерви О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пілінського С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області об`єднану справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка в порушення Правил дорожнього руху, а саме: пункту 13.1, відповідно до якого «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу» та пункту 13.3, відповідно до якого «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху», керував транспортним засобом автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного лівого інтервалу та допустив зіткнення із автомобілем «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку у своїй смузі руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №304119 від 20 лютого 2023 року, складеного поліцейським ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Романюком Д.М., 20 лютого 2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці і медичному закладі, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 20 лютого 2023 року близько 15 год. 30 хв., рухаючись за кермом свого автомобіля «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка, через неуважність під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного лівого інтервалу та допустив зіткнення із автомобілем «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку у своїй смузі руху. Визнавши свою вину у ДТП, домовився із ОСОБА_2 , що він добровільно відшкодує завдану майнову шкоду, а саме здійснить ремонт автомобіля «MERSEDES SPRINTER» за свій рахунок, про що відразу ж домовився зі своїм знайомим майстром ОСОБА_3 . Під час його спілкування із ОСОБА_2 біля них зупинився службовий автомобіль поліцейських, які, з`ясувавши у них відсутність необхідності в оформленні ДТП, поїхали далі. Оскільки його автомобіль через отримані в результаті ДТП пошкодження перебував в непрацездатному стані, він викликав свого сина, який відразу ж прибув своїм автомобілем на місце ДТП. Із сином відкотили його автомобіль до обочини, щоб він не заважав руху транспортних засобів. Тоді він разом із ОСОБА_2 на автомобілі «MERSEDES SPRINTER», а його син своїм автомобілем, приїхали до автомайстерні ОСОБА_3 , яка розташована в с.Довжок Кам`янець-Подільського району, де обговорили деталі ремонту автомобіля «MERSEDES SPRINTER». Після чого ОСОБА_2 , залишивши свій автомобіль ОСОБА_3 на ремонт, пішов додому, оскільки він проживає неподалік автомайстерні. А він разом із ОСОБА_3 на автомобілі сина направилися до місця ДТП щоб ОСОБА_3 оглянув ще його автомобіль. По дорозі заїхали до нього додому, де у нього із дружиною виник словесний конфлікт, через що вирішив вжити алкоголь. Там же вдома у присутності ОСОБА_3 вжив алкоголь та відразу ж направилися до місця ДТП. Прибувши на місце ДТП, виявили там поліцейських, які щось оформляли. ОСОБА_3 , оглянувши його автомобіль, повернувся на роботу. Поліцейські, звинувативши його у тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проти чого він відмовився, оскільки категорично заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Після чого прибув евакуатор, а він поїхав разом із сином додому. Наступного дня він прибув до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, де стосовно нього ще був складений протокол за ст.124 КУпАП.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав винність у вчиненні проступків, що ставляться йому в вину, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується наступними безпосередньо дослідженими суддею в судовому засіданні доказами.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив того факту, що дійсно 20 лютого 2023 року близько 15 год. 30 хв., рухаючись за кермом свого автомобіля «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка, через неуважність під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного лівого інтервалу та допустив зіткнення із автомобілем «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку у своїй смузі руху. Під час ДТП контактували передня ліва частина його автомобіля «DAEWOO SENS» та ліва частина автомобіля «MERSEDES SPRINTER». В результаті ДТП обоє автомобілів отримали механічні пошкодження.

Інший учасник ДТП водій автомобіля «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у судовому засіданні також підтвердив факт ДТП, пояснивши, що він 20 лютого 2023 року близько 15 год. 30 хв. рухався за кермом автомобіля «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , по вул.О.Удовиченка в м.Кам`янець-Подільському зі сторони с.Довжок Кам`янець-Подільського району в напрямку центра міста. Під`їжджаючи до Старої фортеці, водій автомобіля «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного лівого інтервалу та допустив зіткнення із його автомобілем. Під час ДТП контактували передня ліва частина автомобіля «DAEWOO SENS» та ліва частина його автомобіля. В результаті ДТП обоє автомобілів отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнав, що саме він є винуватцем ДТП. Вони домовилися, що ОСОБА_1 здійснить відновлювальний ремонт автомобіля «MERSEDES SPRINTER» та відразу ж домовився із майстром, який мав провести ремонт автомобіля. Під час його спілкування із ОСОБА_1 біля них зупинився службовий автомобіль поліцейських, які, з`ясувавши у них відсутність необхідності в оформленні ДТП, поїхали далі. Відразу ж на місце ДТП приїхав син ОСОБА_1 , з яким останній відкотили автомобіль «DAEWOO SENS» до обочини, щоб він не заважав руху транспортних засобів. Тоді він разом із ОСОБА_1 на автомобілі «MERSEDES SPRINTER» приїхали до автомайстерні ОСОБА_3 , яка розташована в с.Довжок Кам`янець-Подільського району, де обговорили деталі ремонту автомобіля «MERSEDES SPRINTER». Після чого він, залишивши свій автомобіль ОСОБА_3 на ремонт, пішов додому, оскільки проживає неподалік автомайстерні. Того ж дня поліцейські приїхали до нього додому та відібрали пояснення з приводу ДТП. Через декілька днів забрав у ОСОБА_3 свій відремонтований автомобіль. А тому претензій до ОСОБА_1 з приводу отриманих в результаті ДТП механічних пошкоджень його автомобіля немає.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що 20 лютого 2023 року після обіду до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_1 та повідомив, що з його вини сталася ДТП, при цьому ОСОБА_1 попросив його відремонтувати автомобіль «MERSEDES SPRINTER», який він пошкодив в результаті ДТП, на що він погодився. Через деякий час ОСОБА_1 приїхав разом із ОСОБА_2 автомобілем «MERSEDES SPRINTER» до його автомайстерні, яка розташована в с.Довжок Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, та залишили автомобіль на ремонт. ОСОБА_2 пішов додому, оскільки проживає неподалік від його автомайстерні, а він разом із ОСОБА_1 на автомобілі сина останнього поїхали на місце ДТП щоб оглянути ще автомобіль ОСОБА_1 . По дорозі заїхали ще до ОСОБА_1 додому, де в останнього із дружиною виник словесний конфлікт, через що ОСОБА_1 вирішив вжити алкоголь. Там же вдома у його присутності ОСОБА_1 вжив алкоголь та відразу ж вони направилися до місця ДТП. Прибувши на місце ДТП, виявили там поліцейських, які щось оформляли. Оглянувши автомобіль ОСОБА_1 , повернувся на роботу. Через деякий час того ж дня до нього приїздили поліцейські та оглядати автомобіль «MERSEDES SPRINTER».

Крім пояснень ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується також і даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №304141 від 21 лютого 2023 року, яким зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка керував транспортним засобом автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного лівого інтервалу та допустив зіткнення із автомобілем «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку у своїй смузі руху, чим порушив вимоги пунктів 13,1, 13.3. Правил дорожнього руху.

Суд визнає недопустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП дані схеми місця ДТП, оскільки в судовому засіданні з пояснень учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що зазначена схема місця ДТП безпосередньо після ДТП у їх присутності не складалася, із цією схемою їх не ознайомлювали, а зазначені у ній відомості не відповідають дійсності. Зокрема на схемі місця ДТП зафіксовано кінцеве положення транспортних засобів після ДТП автомобіля «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «MERSEDES SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Проте, ці дані не відповідають дійсності, оскільки відразу ж після ДТП автомобіль «DAEWOO SENS» розташовувався по середині проїжджої частини, а вже потім його відкотили до обочини. Крім того, під час оформлення поліцейськими ДТП автомобіля «MERSEDES SPRINTER» на місці ДТП уже не було так як він уже знаходився в автомайстерні ОСОБА_3 . Про відсутність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час складання зазначеної схеми місця ДТП об`єктивно свідчить відсутність на ній підписів останніх.

Таким чином, в судовому засіданні доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Невизнання ОСОБА_1 винності у вчиненні проступку, передбаченого ст.124 КУпАП, розцінюється суддею як намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки його винність об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних по справі зазначених вище доказів.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 на місці ДТП визнав свою вину у ДТП та домовився із ОСОБА_2 про добровільне відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом автомобіля останнього, не грунтуються на вимогах закону з наступних підстав.

Так, згідно з приміткою до статті 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

А відповідно до приписів пункту 33.2. статті 33 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Таким чином, обов`язковою умовою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто за ст.124 КУпАП, є те, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Разом з тим, в судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не повідомили суду тієї обставини, що вони спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно не склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то будь-яких законних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі примітки до зазначеної статті не вбачається.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого проступку, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Тому, з урахуванням обставин справи, обставин, за яких відбулося ДТП, добровільного відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та особи порушника, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст.124 КУпАП.

На думку судді накладення даного виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на поліцейському ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Романюку Д.М., оскільки він порушив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №304119 від 20 лютого 2023 року, складеного поліцейським ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Романюком Д.М., вбачається, що 20 лютого 2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці і медичному закладі, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 130 ч.1 КУпАП, яка інкримінована ОСОБА_1 , передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , серед іншого, передбачає встановлення не лише факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але й керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Єдиним законом, який регулює порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є КУпАП, статтею 266 якого врегульовано питання «Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналогічна норма містяться в пунктах 1, 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року№1452/735 від 09.11.2015 року, в п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, а також в пунктах 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Звідси слідує, що поліцейський ОСОБА_4 , на якого в даній конкретній справі покладений обов`язок щодо збирання доказів, повинен був зібрати докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і лише у випадку підтвердження цієї обставини повинен був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би підтверджував ту обставину, що ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка керував транспортним засобом автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності).

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт вживання алкогольних напоїв до дорожньо-транспортної пригоди, а отже і ту обставину, що 20 лютого 2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка керував автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності). При цьому ствердив, що вжив алкогольні напої вдома уже після ДТП близько 16 год. 30 хв.

Про факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв саме вдома уже після ДТП підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 . Цей же свідок у судовому засіданні ствердив, що до моменту вживання ОСОБА_1 вдома алкогольних напоїв, в останнього не було ознак алкогольного сп`яніння.

Про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем в момент ДТП підтвердив у судовому засіданні інший учасник ДТП свідок ОСОБА_2 , який ствердив, що після ДТП спілкувався із ОСОБА_1 на близькій відстані і він не чув із порожнини рота останнього запаху алкоголю, як і не бачив він у ОСОБА_1 інших ознак алкогольного сп`яніння.

Долученні до матеріалів справи органом, що порушив провадження в справі, докази, зокрема направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2) та відеозапис підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що мало місце 20 лютого 2023 року о 17 год. 20 хв., тобто майже через дві години після ДТП, яке мало місце цього дня о 15 год. 40 хв. Проте зазначені докази не підтверджують тієї обставини, що ОСОБА_1 саме о 15 год. 40 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.О.Удовиченка керував автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності), як це ставиться йому у вину.

Звідси як протокол про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння з долученим направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом, слід визнати недопустимими доказами.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, судом такі докази не встановлені. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже органом, який порушив провадження в справі щодо ОСОБА_1 , не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка йому інкримінується. В судовому засіданні з пояснень самого ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, тобто в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого, не частиною першою статті 130 КУпАП, а четвертою цієї статті вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Проте суд не може вийти за межі висунутого ОСОБА_1 обвинувачення та перекваліфікувати його дії з ч.1 на ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки при цьому буде погіршене його становище, що є неприпустимим.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений вст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, наклавши на нього на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О