ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/812/23 Справа № 185/948/23 Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шчекіч І.В. переглянув апеляційну скаргу останньої, на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Судом І інстанції встановлено, що 27 грудня 2022 року о 22 год. 30 хв. в м. Павлоград по вул. Західнодонбаська 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. (Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 057080 від 27 грудня 2022 року).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки порушено норми процесуального права, так як справа розглянута без участі ОСОБА_1 . При цьому, захисник вказує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише спав у ньому, тому що посварився з своєю дружиною. Разом з цим, працівники поліції приїхавши на місце події, побачивши, що ОСОБА_1 не керує автомобілем все одно запропонували останньому пройти огляд, на що ОСОБА_1 відмовився. Крім цього, захисник вказує, що свідки не бачили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а їх пояснення заповненні шаблонно з різницею в одну хвилину, тому виникають сумніви в їх неупередженості. Також суд не допитав свідків задля з`ясування обставин.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Перевіряючи доводи апеляційної скарга про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, одними із ознак складу правопорушення є факт керування транспортним засобом, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести даний факт.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та як встановив суд І інстанції, що 27 грудня 2022 року о 22 год. 30 хв. в м. Павлоград по вул. Західнодонбаська 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 .

Проте, переглядаючи матеріали справи апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту, що ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки таких даних до матеріалів справи не долучено. Так, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, який би міг підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Пояснення понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не підтверджують факт керування, так як були запрошені працівниками поліції, тобто не бачили факту керування. Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду особи, які і направлення в медичний заклад теж не підтверджують факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

При цьому, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначив, що він не керував автомобілем, а лише спав у ньому, так як посварився з дружиною, і щоб уникнути продовження сварки пішов до транспортного засобу.

Під час апеляційного перегляду було допитано дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка підтвердила, що дійсно між нею та чоловіком відбулася сварка. Такі дії між ними виникають часто, і чоловік йде з квартири ночувати в автомобіль. 27 грудня 2022 року вона викликала працівників поліції за фактом насилля в сім`ї, і щоб працівники поліції відібрали у ОСОБА_1 ключі від квартири. Проте протокол було складено за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає пояснення ОСОБА_4 належними та допустимими доказами, оскільки остання проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто де відбулися події зазначені в протоколі.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шчекіч І.В. задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький