ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2223/20
Провадження №3-в/477/2/23
ПОСТАНОВА

про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови

28 червня 2023 року м.Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області про вирішення питання про доцільність виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2023 року начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області (далі Відділ) звернулася до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області у справі 477/2223/20 (провадження 3/477/29/21) від 18 лютого 2021 року.

В обґрунтування подання зазначила, що постанова Жовтневого районного суду Миколаївської області стосовно ОСОБА_1 була прийнята до виконання 26 квітня 2021 року.

ОСОБА_1 неодноразово викликався, але жодного разу не з`явився до Відділу. Проведені розшукові заходи будь-яких результатів не надали. Місце знаходження правопорушника не відоме. По теперішній час суспільно корисні роботи не відбуті. Посилаючись на положення ст. 2 КУпАП, ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договору України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практику ЄСПЛ, яка за твердженням представника Відділу дозволяє застосувати положення ст. 80 КК України в цій справі, а також норми ст.ст. 304, 305 КУпАП, просить задовольнити подання в зв`язку з закінчення давності виконання судового рішення.

Представник Відділу до суду направила заяву з проханням розглядати подання за її відсутності, підтримує його в повному обсязі та просить задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений за місцем реєстрації.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, в межах заяви, особову справу №09/2021 р. щодо ОСОБА_1 , , оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин, а також стягнуто судовий збір у сумі 454,00 грн.

Оглянувши особову справу ОСОБА_1 №09/2021 р. судом встановлено, що постанова на виконання до Заводського відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області надійшла 24 квітня 2021 року.

Відділом до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської Ради направлений був запит щодо місця проживання (перебування) правопорушника. З огляду на отриману відповідь станом на 27 травня 2021 року в реєстрі територіальної громади міста Миколаєва відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

Як вбачається з відомостей наданих Галицинівською сільською ради Миколаївської області від 20 липня 2021 року № 816-02-54 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає, місце його проживання не відоме.

Відповідно до рапорту поліцейського Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області під час перевірки місця проживання правопорушника ніхто з будинку не вийшов та сусіди ніякої інформації не надали.

В подальшому було встановлено, що відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, з огляду на матеріали особової справи 09/2021 щодо ОСОБА_1 . Відділом було з`ясовано, щодо останній за вказаною адресою не проживає.

Крім цього, з огляду на інформацію, що міститься в особовій справи відсутній актовий запис про державну реєстрацію смерті, складений на ім`я ОСОБА_1 та останній станом на липень 2022 року до лав ЗСУ не призивався.

З вказаного вбачається, що представником Відділу були проведені дії, розшукові заходи щодо встановлення місця проживання правопорушника, які в свою чергу будь-яких результатів не надали.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення у розумінні статті 6 ЄКПЛ належать до справ кримінального переслідування. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Надточий проти України від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична безстроковість виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ Звільнення від покарання та його відбування і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

До того ж, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Відділу, встановлено, що з часу набрання законної сили постановою суду про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи з неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 вважаю можливим звільнити його від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області про вирішення питання про доцільність виконання судового рішення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП призначеного постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Полішко