Справа № 451/321/23
Провадження № 3/451/219/23
ПОСТАНОВА

іменем України

27 квітня 2023 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює інженером в «Радехівське лісництво», -

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №475203 від 09.03.2023, ОСОБА_1 , 09.03.2023 о 13 год 29 хв в м. Радехів по вул. Стоянівській, керував автомобілем Мітсубісі н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 1,97 проміле та в Радехівській ЦРЛ за допомогою Алконт 1,63 проміле згідно закону України про національну поліцію спільно з МОЗ, чим порушив вимоги пункту 2.9. «А» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

28.03.2023 ОСОБА_1 подав на розгляд суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав. В матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також того, що порушив правила дорожнього руху, просить суд закрити провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і беззаперечних висновків про факт вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на принципах забезпечення доведення вини за ст. 129 Конституції України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин особою, уповноваженою на складання протоколу, окрім самого протоколу серії ААД № 475203 від 09.03.2023, надано:

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, «Драгер ARL-0199-6820», яким встановлено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (алкотестер 1,97 проміле) (а.с.4);

тест на алкоголь, проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер ARL-0199-6820», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,97 проміле (а.с.5);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2023, яким встановлено, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер ARL-0199-6820», результат огляду алкогольне сп`яніння 1,97 проміле (а.с.6);

висновок № 4 від 09.03.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.7-8);

пояснення ОСОБА_1 від 09.03.2023, відповідно до яких відмовився надавати будь які пояснення (а.с.9).

розписку ОСОБА_2 від 09.03.2023, якою останній взяв під власну відповідальність автомобіль ОСОБА_1 та зобов`язався не передавати його до повного витверезіння (а.с.10);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6654256 від 09.03.2023, складеної уповноваженою особою за порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 125 КУпАП (а.с.11);

рапорт поліцейського А. Симповича від 09.03.2023 по суті адміністративного правопорушення (а.с.14);

компакт-диск, на якому містяться 5 відеофайлівз місця події, знятими уповноваженою особою (поліцейським), в яких відображені обставини, що мали місце 09.03.2023 за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.3).

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т. ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено у п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

До матеріалів про адміністративне правопорушення уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення долучено компакт-диск з 5 відеофайлами.

Оглядаючи відеофайли судом встановлено, що вони не містять відомостей вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівниками поліції не зафіксовано.

Будь яких інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо перебування ОСОБА_1 у статусі водія у стані алкогольного сп`яніння 09.03.2023 о 13:29 год, суду не надано.

З урахуванням викладеного, суддя приходить висновку, що працівниками Національної поліції не надано суду доказів належного встановлення обставин події, викладених у протоколі та доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд, при оцінці доказів, повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. ст. 251 КУпАП).

За вищевказаних обставин суддя дійшла висновку, що у даному випадку працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання доказів у підтвердження фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суддя доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 23, 33, 247, 283, 284 КУпАП, суддя Радехівського районного суду Львівської області,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Куцик-Трускавецька