Справа № 201/426/19
Провадження № 3-в/201/3/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпрі подання начальника відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Яковченко О., про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб, накладеного постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Яковченко О., про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб, накладеного постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування подання зазначено, що відносно громадянина ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/426/19 від 15 січня 2019 року було накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб. На виконання зазначеної постанови співробітниками поліції були здійснені неодноразові виїзди за адресою проживання, та встановлено, що за цією адресою останній не мешкає. Під час виконання вказаної постанови не вдалось встановити місце знаходження ОСОБА_1 , внаслідок чого виконати постанову не є можливим.

У зв`язку із зазначеним, посадова особа органу поліції вважає за можливе застосувати до правовідносин, які виникли, аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали подання відносно ОСОБА_1 , приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року визнано ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб. Дану постанову було звернено до виконання.

Однак, ОСОБА_1 покарання, призначене постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року у виді адміністративного арешту строком на 5 діб не відбув, перевірками місце проживання його не встановлено, за адресою, яка була наявна в матеріалах справи, не проживає. Вказані обставини свідчать про ухилення особи від відбування адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 300 КУпАП орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що норми розділу V КУпАП щодо виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, зокрема ст.ст. 326-328 КУпАП, виконання постанови про застосування адміністративного арешту, не передбачають можливості суду для закриття провадження по виконанню постанови, у зв`язку із закінченням строку давності.

У ст. 302 КУпАП передбачені підстави припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення посадовою особою, яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення тільки за наявності обставин, зазначених у п. 5 видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення, п. 6 скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, п. 9 смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі ст. 247 КУпАП, вказана особа може припинити виконання постанови.

На теперішній час відсутні підстави, зазначені в ст. 302 КУпАП, для припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 .

З приводу вимог застосувати до правовідносин аналогію закону з галузі кримінального права та застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 80 КК України, суд зазначає наступне.

Безпосереднє виконання постанов про накладення стягнення забезпечується у порядку, встановленому законами України (ст. 300 КУпАП), однак системний аналіз основних положень КУпАП, в тому числі і розділу V, дає суду підстави для висновку, що незважаючи на власну назву ст. 303 законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання.

Одночасно, в своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, зокрема у п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); у п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06).

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, звертаючись до положень ст. 80 КК України, її норми регламентують звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Також, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Отже, якщо подання містить звернення до аналогії права, суд акцентує увагу, що в даному випадку місце проживання порушника ОСОБА_1 не встановлено, за відомими адресами не проживає, що свідчить про ухилення останнього від відбування покарання. А тому, до вказаних правовідносин, підлягають застосуванню положення ч. 3 ст. 80 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання начальника відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Яковченко О. є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.300, 302, 304 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Яковченко О. про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, накладеного постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя: К.О. Шелестов