Справа № 456/416/23
Провадження № 3/456/443/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

20 квітня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на посаді водія, визначеними законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475607, складеного поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ловасом Й.Й. 14.01.2023 року о 10:20 год. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останньому ставиться в провину те, що він 14.01.2023 року о 09:50 год. по автошляху сполученням Стрий Івано-Франківськ (8 км + 300 м) керував належним ОСОБА_2 вантажним транспортним засобом марки RENAULT моделі PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Ця справа про адміністративне правопорушення, після її автоматизованого розподілу між суддями за відповідними матеріалами, що надішли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, призначалася до розгляду на 06.03.2023 року о 09:45 год., на 22.03.2023 року о 11:45 год. та на 20.04.2023 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із невизнанням ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, ним 06.03.2023 року було подано письмову заяву про ознайомлення з матеріалами цієї справи про адміністративне правопорушення, тоді ж заявлено усне клопотання про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутніми під час його відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також про виклик поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ловаса Й.Й., який склав відносно нього вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення. Такі заява та клопотання були суддею задоволені.

Ознайомившись із змістом усіх наявних у суду матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 під час судового розгляду наполягав на тому, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим ним було заявлено усне клопотання про закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення з наведеної підстави.

Так ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленим кожного разу про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судові засідання систематично з`являвся, а також будучи обізнаним із своїми правами й обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, з урахуванням прав та обов`язків, визначених у ст. 272 цього Кодексу для допиту свідків, свою провину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав. Детально надав пояснення, згідно з котрими він дійсно 14.01.2023 року до обіду, виконуючи рейс належним його роботодавцеві вантажним транспортним засобом марки RENAULT моделі PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автошляху сполученням Стрий Івано-Франківськ (8 км + 300 м) був зупинений працівниками поліції, які йому пояснили причини зупинки, а саме те, що він нібито не був пристебнутим ременем безпеки, з чим він не погодився та вимагав надати йому відповідні докази або ж негайно відпустити, так як він поспішає. На такі його дії працівники поліції обурилися та почали перевірку документів, котрі він надав, після чого працівники поліції не на камеру почали стверджувати, що в нього нібито наявні ознаки алкогольного сп`яніння й він уже нікуди може не поспішати. Він пояснював, що спиртних напоїв не вживає в силу наявного у нього хронічного захворювання легень та постійного прийняття ліків, однак ті наполягали, що тим-паче слід їхати у медичний заклад, бо ж невідомо, що за ліки, й чи не впливають вони на координацію, або ж він може відмовитись у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначивши, що випив лише пляшку пива, та їхати, куди поспішає, при цьому він сплатить лише штраф за керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, чого не повинен заперечувати, а штраф у подальшому повинен добровільно оплатити. Він, не усвідомлюючи відповідні наслідки таких своїх дій, оскільки до цього дня не притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а також враховуючи те, що поспішав, то ж вирішив зробити так, як йому не на камеру про це вказали працівники поліції, після чого, попередньо залучивши двох свідків, один з поліцейських увімкнув відеокамеру, на котру він власне й відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння та їхати у медичний заклад, після чого невдовзі поїхав. При цьому працівники поліції повідомили, що постанова на оплату штрафу у розмірі 510 грн. та квитанція надійдуть йому додому засобами поштового зв`язку. Жодних інших дій працівниками поліції не було здійснено, а із складеними відносно нього документами його не було ознайомлено, натомість він, як і домовлялись, написав на порожньому бланку документа, що випив пляшку пива та просить його суворо не карати, розуміючи, що таким покаранням власне й буде штраф у розмірі 510 грн.. Вже у суді, ознайомившись із матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення, він побачив, що працівники поліції його обманули, зокрема склали направлення його у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, хоча таке направлення йому не вручали, у котрому вказали, що він туди їхати відмовився, а також винесли постанову про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., однак за порушення зовсім інших Правил дорожнього руху, котрі він не вчиняв.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху (водієм), відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в силу частин 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з абзацом 2 пункту 5, а також пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (без дати та часу його складення), згідно з котрим, в силу виявлених поліцейським у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використовуванням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820, прилад № ARLJ-0416, від якого ОСОБА_1 , у пристуності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відмовився. Також наявненаправлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 14.01.2023 року о 10:10 год. за відповідною формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у котрому відповідний підпис ОСОБА_1 про вручення та ознайомлення із змістом цього документа відсутній.

З метою перевірки наданих ОСОБА_1 показань щодо обставин, пов`язаних із зупинкою керованого ним вантажного транспортного засобу та відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддею було досліджено два відеофайли, котрі містяться на CD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що на такому оптичному диску відсутні відомості про технічні засоби, за допомогою котрих були здійснені згадані записи, а у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення номери технічних засобів взагалі не зазначено, отож автентичність записів встановити складно. Щодо дати й часу першого запису, на котрому зафіксовано зупинку вантажного транспортного засобу, то такі значаться як 14.01.2023 року 11:03 год., й вони відповідають даті, проте не відповідають часу, зазначеному у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не узгоджуються з часом зупинки вантажного транспортного засобу. Щодо дати та часу наступного запису, на котрому вже зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, то хоча й значиться дата 14.01.2023 року, однак проміжок часу становить від 11:16 год. до 11:18 год., що, вочевидь, відбувалося після складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після 10:20 год.. Відповідно, долучене до матеріалів справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, котре датоване 14.01.2023 року, 10:10 год., у зазначений час не видавалося, а ОСОБА_1 від його отримання, як і від проходження такого огляду, у зазначений час не відмовлявся. До того ж, тривалість відео становить лише 02:13 хв., що не відображає увесь процес підготовки до проходження огляду на стан сп`яніння та відмови від проходження такого огляду. Відтвореними відеофайлами також не відображається процедура роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, як і гарантоване право на отримання правової допомоги. За таких обставин, названі записи у відеофайлах, котрі містяться на CD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть вказувати на факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Однак, враховуючи залучення поліцейським при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння двох свідків, за відповідним клопотанням останнього про це вживались заходи для виклику у судові засідання у даній справі про адміністративне правопорушення цих свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які засвідчували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судові засідання двічі не з`явилися й не повідомляли суддю кожного разу про причини своєї неявки. У свою чергу, у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення відсутні письмові пояснення вказаних свідків, котрі були б написані (заповнені) ними власноручно, та з котрих можна було б в деталях встановити обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у тому числі й щодо часу такої дії. То ж, при наведених обставинах, відсутність безперервного відеозапису з моменту зупинки керованого ОСОБА_1 вантажного транспортного засобу й до моменту складення відносно нього вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, позбавляє суддю можливості перевірити внесені працівниками поліції до нього відомості та встановити точну хронологію подій, в тому числі й щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того встановлено, що працівниками поліції, після того як ними було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на зазначення про це у самому змісті протоколу, всупереч приписам ст. 266 КУпАП, фактично не відсторонено ОСОБА_1 як водія, від керування ним вантажним транспортним засобом марки RENAULT моделі PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а, навпаки, було здійснено допуск останнього до керування, що стверджується самим ОСОБА_1 та про що свідчить відсутність у зібраних матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення розписки особи-водія, якому передано вантажний транспортний засіб для його доставки до місця призначення, або ж відповідного акта приймання-передачі цього транспортного засобу.

Щодо обставин, зазначених ОСОБА_1 про наявність у нього хронічного захворювання легень та постійного прийняття медикаментів (інформація про діагноз та методи лікування не розголошуються в силу ст. 286 ЦК України), то такі підтверджуються долученою ОСОБА_1 копією медичної документації, з котрих одночасно не вбачається, що лікарські засоби, які він приймає, впливають на координацію та під дією яких не можна керувати транспортними засобами.

Підсумовуючи усе вищевикладене та враховуючи кількість встановлених протиріч, котрі неможливо усунути у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що працівниками поліції не було у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та щодо оформлення матеріалів його відмови від такого огляду, оскільки наявні відеофайли, котрими зафіксована відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, не можуть вважатися доказом та прийматися суддею до уваги, про що детально згадано вище, а письмові пояснення залучених у такому випадку в обов`язковому порядку двох свідків у матеріалах цієї справи відсутні, у зв`язку з чим висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та оформлення відносно нього даних матеріалів у цій справі, є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація в цілому не підтверджують в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява № 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 272, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН