Справа № 147/482/23
Провадження № 3/147/264/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №426128 від 12.04.2023 вбачається, що 12.04.2023 близько 19 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 , повторно протягом року, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 роз`яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що востаннє бачив дручину 08 чи 09 квітня 2023 року, а 12 квітня 2023 року він не бачив ОСОБА_2 , а тим паче по вул. Миру в селі Олександрівка, де наразі проживає його дружина. Суду пояснив, що 12.04.2023 близько 19 год. 15 хв. він знаходився в с. Демківка, зайшов в автобус, яким поверталася до дому з роботи ОСОБА_2 поцікавився у водія чи є там його дружина, водій повідомив, що ОСОБА_2 вийшла з автобуса в селі Олександрівка. Після того ОСОБА_1 зателефонував сестрі, яка проживає в с. Демківка, переконався, що вона вдома і пішов до неї, там повечеряли, закинули одяг у пральну машинку, і пили каву. Близько 20 год. зателефонував участковий і запитав, де знаходиться ОСОБА_1 та повідомив, що його шукають працівники поліції. Просив викликати в судове засідання потерпілу, для того, щоб вона пояснила, як він міг вчиняти відносно неї психологічне насильство, в той час як він знаходився в іншому населеному пункті в с. Демківка в гостях у сестри ОСОБА_3 . Також просив допитати ОСОБА_3 в якості свідка.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.04.2023 суду повідомила, що є сестрою ОСОБА_1 і 12 квітня 2023 року після 19.00 години до неї зателефонував брат ОСОБА_1 і запитав чи вона вдома, чи можна до неї приїхати, на що вона ствердно відповіла. Після того, ОСОБА_1 приїхав до свідка до дому, привіз речі для прання, згодом повечеряли, пили каву, розмовляли на різні теми, і брату близько 20.00 год. зателефонував працівник поліції і повідомив, що його шукають працівники поліції в с. Олександрівка.

У зв`язку з викликом свідка і потерпілої судове засідання відкладено на 19.04.2023.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні 19.04.2023 суду пояснив, що перебував на добовому патрулюванні, на планшет надійшло повідомлення, що в с. Олександрівка по вул. Миру заявниця, повідомила про домашнє насильство в сім`ї. При приїзді з`ясувалося, що заявниця живе в матері по АДРЕСА_2 , повідомила працівникам поліції, що її чоловік переслідує, шукає по автобусах, які возять працівників Вінницької птахофабрики, погрожує їй. Після написання заяви та дачі пояснень, працівник поліції , який знає ОСОБА_1 зателефонував, останньому, після чого зустрілися в селі Олександрівка.

Потерпіла ОСОБА_2 суду повідомила, що 12.04.2023 в період часу з 19.00 год. до 19.30 год. бачилася з чоловіком, йшла з роботи і зустрілася з ним на греблі біля ставка в с. Олександрівка. ОСОБА_1 сказав, щоб потерпіла поверталася до нього, адже вона на даний час проживає в матері ( АДРЕСА_2 ), шарпав її за одяг і намагався затягнути у машину, однак свідків зазначеної події не було. Після чого вона прийшла до матері і викликала поліцію повідомивши про вчинення відносно неї насильства від чоловіка.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.04.2023 заперечував пояснення потерпілої і стверджував, що 12 квітня 2023 року він з нею взагалі не бачився. Висловився, що він дійсно думав, що дружина поїхала в с. Демківку до брата, і він побаче її в автобусі в с. Демківка, а тому поцікавився у водія чи є в автобусі його дружина, на що той відповів, що вона вийшла в с. Олександрівка.

Суд заслухавши ОСОБА_1 , потерпілу та свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за цією нормою настає у разі вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №426128 від 12.04.2023 вбачається, що 12.04.2023 близько 19 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 , повторно протягом року, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під психологічним насильством в сім`ї варто розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 , 12.04.2023 у с. Олександрівка на греблі біля ставу між 19.00 год. та 19.30 год. в неї з ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого її чоловік ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг, примушував сісти в машину і їхати з ним до дому, після чого вона пішла до своєї матері, де вона наразі проживає і викликала наряд поліції. При цьому, особа, відносно якої складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 стверджує, що 12 квітня 2023 року взагалі не бачив свою дружину і о 19.15 год. знаходився в селі Демківка, а о 19.30 год. був у своєї сестри ОСОБА_3 , що підтверджено свідком у судовому засіданні.

Суд враховує також пояснення свідка ОСОБА_4 , який суду повідомив, що прибувши на місце виклику в АДРЕСА_2 , де проживає заявниця, ОСОБА_1 він не бачив, а після того як відібрали пояснення від потерпілої, телефонували до знайомих і з`ясували, що ОСОБА_1 в селі Демківка.

Суд вважає, що в контексті встановлених в судовому засіданні обставин, висловлювання на адресу ОСОБА_2 нецензурної лайки та шарпання за одяг не могли мати місце о 19 год. 30 хв., як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки близько 19 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував в с. Демківка, а потерпіла в с. Олександрівка, що є різними населеними пунктами, а тому дії ОСОБА_1 не можна розцінювати як домашнє насильство в розумінні ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 випливає, що між ними виникають обопільні сварки, які відносяться до форми конфлікту, тобто такого стану взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей.

При цьому з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_1 , як особа, яка на думку посадової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, застосувала домашнє насильство, бачився із ОСОБА_5 12.04.2023 у період з 19.00 год. до 19.30 год.

Отже, суд вважає, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не доведено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство і що в його діях наявний склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд не має права вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення та перекваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за іншою статтею чи іншою частиною відповідної статті КУпАП.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, що інкриміновано ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Г. Борейко