Справа № 466/6429/23
Провадження № 3/466/2131/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська Н.Л., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №952181 від 16.06.2023, 15.06.2023 року близько 22:00 год. гр. ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, при перевірці був відсутній за місцем проживання: АДРЕСА_1 . Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що за вищевказаною адресою проживає разом з дружиною та 5-місячним сином. 15.06.2023 він з сім`єю перебував вдома, працівники поліції до них не заходили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно з матеріалів справи, до протоколу долучено рапорт працівника поліції про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання на час перевірки. Однак, рапорт не містить відомостей про те хто з мешканців квартири відчиняв правоохоронцям двері, надавав інформацію про відсутність піднаглядного, що позбавляє суд можливість перевірити зазначені у рапорті обставини. Пояснення мешканців квартири чи сусідів на підтвердження вказаних у рапорті обставин відсутні.

Натомість з пояснень ОСОБА_1 , він 15.06.2023 після 22.00 год. перебув за місцем проживання разом з цивільною дружиною та немовлям, працівники поліції з перевіркою до нього того вечора не приходили.

Суд звертає увагу на те, що саме лише посилання уповноваженої на складання адміністративного матеріалу особи в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення ОСОБА_1 обмежень адміністративного нагляду судом як доказ до уваги не береться, так як протокол є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічну правову позицію у висловив Верховний Суд у своїй Постанові 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17, де вказав, що "… саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.".

Крім того, рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації. Окрім того, як було викладено Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 року по справі № 524/5741/16-а, поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, а відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не застосовується, відтак підстав для стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП немає.

Керуючись ст. ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська