справа № 179/409/23
провадження № 3/179/215/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року смт. Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., за участю секретаря Хорольської І.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Салтисюка Ю.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 033827 від 12.03.2023 року вбачається, що 12 березня 2023 року о 12 годин 40 хвилин в с. Чернеччина по вул. Центральна, 50 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан 211010, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідка, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що він дійсно керував автомобілем 12.03.2023 року та був зупинений поліцейським. Причиною зупинки було те, що він був не пристебнутий та на лобовому склі автомобіля було наявне пошкодження від удару камінцем. З даним правопорушенням він погодився та поліцейський склав на нього постанову по ст. 125 КУпАП. Поліцейський не повідомляв йому, що буде складати відносно нього протокол по ст. 130 КУпАП, не зазначав йому, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, свідки були відсутні, він спілкувався лише з поліцейським в автомобілі. Поліцейський казав, що є новий закон, по якому усі водії повинні проходити огляд на стан сп`яніння, але він може відмовитися та йому за це нічого не буде. Камеру поліцейський то вмикав, то вимикав. Він підписував чисті бланки, які давав йому поліцейський. Про наявність протоколу по ст. 130 КУпАП він дізнався лише тоді, коли його викликали до суду.

Адвокат Салтисюк Ю.В. надав письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні та просив закрити провадження по справі, оскільки ОСОБА_1 чітко слідував вказівкам працівника поліції, та по його команді, коли поліцейський ввімкнув рухом руки відеокамеру, згідно вказівки поліцейського, вислухав роз`яснення його прав з приводу притягнення до відповідальності по ст. 125 КУпАП, після чого вказав що права йому зрозуміло. В подальшому працівник поліції вимкнув відеофіксацію на портативній відеокамері та сказав, що зараз за новими правилами він повинен запропонувати водію пройти огляд на предмет сп`яніння, а Прасол, як водій відмовиться. ОСОБА_1 стверджує, що працівник поліції ОСОБА_2 зазначив, що пропозиція про необхідність проходження медичного огляду на предмет сп`яніння викликана виключно новими вимогами закону, що така вимога висувається для кожного водія і на неї необов`язково реагувати чи кудись їхати, а він лише запише дану пропозицію на відео і цього достатньо для керівництва. Жодних інших причин працівник поліції ОСОБА_2 не називав, в тому числі не висував претензій щодо наявності у водія будь-яких ознак сп`яніння. ОСОБА_1 , після отриманих роз`яснень та вказівок працівника поліції, зазначив, що все зрозумів, після чого працівник поліції знову ввімкнув портативну нагрудну відеокамеру на зазначив що пропонує пройти медичний огляді на стан сп`яніння. Як попередньо і надавав вказівку поліцейський, ОСОБА_1 зазначив, що фізичної можливості проїхати з працівниками поліції не має, після чого ОСОБА_3 знову вимкнув відеокамеру, без будь-яких додаткових коментарів. В подальшому поліцейський ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 декілька документів для підписання, вказав, що ОСОБА_4 повинен підписатися за те, що в нього як водія нічого не забирали та не видавали, вказав розписатися в постанові про притягнення його до відповідальності по ст. 125 КУпАП та розписатися в документі, який називається пояснення. Окремо працівник поліції зазначив, що постанова по ст. 125 КУпАП потребує затвердження в суді, який відбудеться 06.04.23 року в 10 годин, та вказав, що водію на це засідання сенсу їхати немає і щоб водій це підтвердив на відеозапис. Між роз`ясненнями водію, ОСОБА_2 періодично демонстративно вимикав нагрудну відеокамеру і вмикав виключно після того як погоджував з ОСОБА_1 відповідь, яку той буде надавати. Після спілкування з працівником поліції в службовому автомобілі та підписання документів, які стосувалися факту притягнення до відповідальності по ст. 125 КУпАП, працівник поліції ОСОБА_2 повернув Прасолу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та Прасол продовжив рух по с. Чернеччина за власними справами за кермом власного автомобіля. При спілкування з поліцейським ОСОБА_2 жодної іншої сторонньої особи не було, а за межами автомобіля стояв інший працівник поліції, який був разом з ОСОБА_3 в автомобілі в момент зупинки.

Аналізуючи зміст відеозаписів, які залучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається що, фіксація відображених на ній подій проводилася поліцейським не безперервно, частина відеозаписів фактично видалена, що очевидно вказує на їх редагування. Таким чином, поліцейським було порушено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Працівником поліції Федоровим Р.Р., при документуванні факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, було свідомо порушено вимоги Інструкції, штучно та неодноразово здійснено втручання в роботу нагрудного портативного відео реєстратора, проведення редагування зафіксованої на ньому інформації, що прямо підтверджується відсутніми проміжками часу при відео фіксації.

При фіксуванні процесу спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейський Федоров Р.Р. жодного разу не вказує на наявність у Прасола виявлених ознак алкогольного сп`яніння, жодного разу не говорить про наявність ознак керування транспортного засобу в стані сп`яніння, жодного разу не згадує та не роз`яснює про відповідальність водія за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, взагалі не говорить жодного слова про ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, свідомо не згадує навіть назви чи номера статті.

На відрізку відеозапису, зафіксованому на файлі 0000000__0009.MP4, працівник поліції з максимально швидким говорінням, подекуди нероздільно, вказує, що пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, при цьому вказує, що ця пропозиція пов`язана із спільним наказом «Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ України», на що ОСОБА_4 говорить, що у нього немає можливості їхати до лікарні, в зв`язку з сімейними обставинами.

Поліцейський Федоров свідомо ввів водія ОСОБА_1 в оману, замовчуючи, що чистий бланк, який він підписав, буде заповнено в якості протоколу про правопорушення по ст. 130 ч.1 КУпАП.

Про факт підписання ОСОБА_1 саме чистого бланку чітко свідчать часові проміжки відеозапису, долученого до матеріалів справи.

Зокрема, згідно відеозапису на файлі 0000000__0009.MP4, який триває з 13:20:50 секунди до 13:21:23 секунди, зафіксовано розмову поліцейського з ОСОБА_1 , в якій він пропонує пройти медичний огляд, а Прасол вказує, що не має такої можливості.

Наступний відеозапис 0000000__0010.MP4, де зафіксовано підписання ОСОБА_1 документу, яким очевидно являвся бланк протоколу про адміністративне правопорушення, розпочато в 13:21:42 та закінчено в 13:22:02.

Тобто, період часу між розмовою про відмову водія від медичного огляду та підписання протоколу у справі про адміністративне правопорушення склав 21 (двадцять одна) секунда.

Незрозумілим являється той факт, що ОСОБА_4 чомусь проставив підпис некоректно, зверху написаного тексту, тоді як у всіх інших документах, залучених до справи, підпис Прасола чіткий і виконаний суворо у відведених графах.

ОСОБА_1 стверджує, що на момент підписання пояснення, тесту, який зараз в ньому відображено рукою поліцейського, не було взагалі.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять данні, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення начеб то зафіксовано за участі свідка ОСОБА_5 .

Даний факт не відповідає дійсності, так як ніякого свідка взагалі при спілкуванні Прасола та поліцейського Федорова не було.

Аналізуючи зміст відеозаписів, які залучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, чітко вбачається, що спілкування між ОСОБА_1 та поліцейським ОСОБА_2 , відбувалося в салоні автомобіля, без присутності будь-яких інших осіб.

Жодного свідка (будь-якої іншої особи) залучені до справи відеозаписи не містять.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 .

З метою підготовки правової позиції в межах справи про адміністративне правопорушення, адвокатом було здійснено запит до Чернеччинської сільської ради, на території якої знаходиться село Гупалівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що межує поряд з с. Чернеччина.

Згідно відповіді, наданої сільським головою Чернеччинської сільської ради вих. № 218/01-13 від 27.03.23 року повідомлено, що на території с. Гупалівка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає та на території с. Гупалівка будинок, якому присвоєно адресу АДРЕСА_2 не числиться.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), складений працівником поліції Федоровим Р.Р.

Згідно даного акту зазначено, що начеб то водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора відмовився, та при цьому вказано, що Прасол також відмовився від підписання акту. ОСОБА_1 стверджує, що викладена в Акті інформація відверто неправдива. Вказаний документ в його присутності ніколи не складався та описаних в ньому дій ніколи не відбувалося.

Жодної пропозиції про огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою конкретно визначеного газоаналізатора від поліцейського Федорова Р.Р. під час зупинки до водія ніколи не надходило, що в тому числі підтверджують матеріали відеозаписів.

Поліцейський Федоров при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 взагалі не зазначав про наявність в нього газоаналізатора та не демонстрував наміри його використання.

Таким чином, матеріали справи про адміністративні правопорушення як поодинці, так і в своїй сукупності являються недопустимими доказами, які зібрані з порушенням вимог чинного законодавства.

Окремо слід зазначити, що за умови відсутності безперервної відео фіксації, що підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, в силу вимог Порядку, працівник поліції повинен був залучити двох свідків факту відмови водія від проведення медичного огляду, однак згідно матеріалів справи зазначено лише одного свідка, особа якого фактично вигадана і її неможливо встановити.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додані: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.03.2023 року; письмові пояснення ОСОБА_1 та письмові пояснення свідка ОСОБА_5 ; рапорт працівника поліції та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського та постанова за ст. 125 КУпАП.

Однак, зазначені докази, не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 та п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 та п. 7 Розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 огляд особи на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я проводиться тільки у випадку незгоди водія на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобах на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з його результатами.

При цьому, поліцейським повинно бути встановлено наявність у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений п.3 Розділу І Інструкції №1452/735.

Слід зазначити, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП передбачає обов`язкову суб`єктивну сторону у формі прямого умислу, тобто, у даному випадку суду необхідно встановлювати чи мало місце добровільне волевиявлення водія про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі.

Як вбачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського, поліцейським не було роз`яснено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були встановлені у ОСОБА_1 , не роз`яснено підстави для проведення такого огляду, а візуальних ознак алкогольного сп`яніння, зокрема порушення мови та порушення координації рухів, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 на відеозапису не вбачається. Також на відеозапису зафіксовано, що працівник поліції, не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер», не роз`яснював ОСОБА_1 його прав за ст. 130 КУпАП, не зазначав які ознаки алкогольного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 .

Крім того, на відеозапису не зафіксовано свідка ОСОБА_5 , письмові пояснення якого додані до протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису чітко вбачається, що спілкування між ОСОБА_1 та поліцейським ОСОБА_2 , відбувалося в салоні автомобіля, без присутності будь-яких інших осіб.

Також суд враховує відповідь сільського голови Чернеччинської сільської ради вих. № 218/01-13 від 27.03.23 року, надано на запит адвоката, згідно якої повідомлено, що на території с. Гупалівка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає та на території с. Гупалівка будинок, якому присвоєно адресу АДРЕСА_2 не числиться.

Також із відеозапису, доданого до матеріалів справи, чітко вбачається процедура розгляду та винесення поліцейським постанови відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП, а ні за ст. 130 КУпАП.

Таку поведінку співробітників поліції, яка полягала у порушенні права ОСОБА_1 на захист, з не роз`ясненням йому підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, слід розцінювати як психологічний тиск на ОСОБА_1 для прийняття ним рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім цього, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить інформації щодо складання працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», хоча такий акт і міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП якщо огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, за наведених обставин, вважаю, що працівниками поліції порушено встановлений ст. 266 КУпАП порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, тому він визнається недійсним.

Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить запису всіх обставин, є фрагментарним та не підтверджує зазначених в протоколі обставин.

Так, під час огляду файлів встановлено, що перший файл HVEJ6649.MP4 - Початок: 12:40:15- Кінець: 12:41:02, наступний же файл 0000000__0008.MP4 починається вже 13:19:19, тобто вже через 38 хвилин 17 секунд.

За змістом положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 ( в подальшому Інструкція 1026) поліцейськими у ході виявлення та фіксації повинна безперервно здійснюватися відеозйомка за допомогою нагрудної камери. Проведення такої відеозйомки є обов`язковим.

Між тим із матеріалів справи вбачається, що відео фіксація вказаних вище подій поліцейським проводилась не безперервно, а фрагментарно, що ставить під сумнів як висновки поліцейського про доведеність зазначених у протоколі обставин.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, за таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, суд вважає, що за таких обставин провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, 283 ч.7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 247 п.1,280, 282-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Суддя: А.О. Чорна