Справа №295/1872/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу АП УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ст. ст. 126 ч. 5, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 року о 09 год. 05 хв. в м. Житомирі по вул. Індустріальній, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Крім того, 06.02.2023 року о 09 год. 05 хв. в м. Житомирі по вул. Індустріальній, 5 водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «Mercedes-Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Крім того, у протоколах про адміністративне правопорушення ознайомлений з місцем розгляду справи, а саме Богунським районним судом м. Житомира, однак від підпису відмовився. До суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд, виходячи з зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Її неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 без поважних причин в судове засідання розцінюється судом як зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, що є неприпустимим, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність останнього.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2,1«а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №463841 та №463842 від 06.02.2023; довідками про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 126 КУпАП від 09.02.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння від 06.02.2023; рапортом від 06.02.2023; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30.11.2022; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 744634 від 23.01.2023 та відеозаписом із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5, п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно довідки відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 09.02.2023, інформація щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 відсутня.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних порушень. Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, тому дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи № 295/1872/23 та № 295/1873/23 відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та присвоїти об`єднаній справі № 295/1872/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36 КпАП України застосувати до ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Зіневич

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.