ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/1797/23 Головуючий в 1 інст. Тучков С.С.
Провадження №33/807/497/23 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.185, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Шиша А.Б., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2023року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одружений, працює на посаді священика у Покровській релігійній громаді «Храмі на честь Петра і Февронії», має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 18 лютого 2023 року о 20-56 годині в м.Запоріжжя по вул.Новокузнецькій, біля буд.31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №339430 від 18 лютого 2023 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , 18 лютого 2023 року о 21-30 годині не виконав законну вимогу поліцейських, а саме не надав посвідчення водія, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, поводив себе зухвало, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з доданих до протоколу відеозаписів убачається, що він ( ОСОБА_1 ) неодноразово заперечував факт керування транспортним засобом та зазначав, що автомобілем він не керував.

Момент руху та момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням на відеозаписах також не зафіксовано.

Також не були прийняті до уваги його пояснення стосовно того, що вказаним автомобілем мав право керувати не лише він, а його дружина, а також сім`я друзів, які проживають з ним по сусідству.

Апелянт зазначає, що в той день - 18 лютого 2023 року, він автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , не керував, і чи керував ним хтось вказаного дня, йому також не відомо.

18 лютого 2023 року, близько 21:15 год. він взяв ключі, спустився до автомобіля, який був припаркований біля будинку за місцем його проживання та сів на місце водія. При цьому автомобіль не рухався, він не запускав його двигун.

В цей час до нього підійшли декілька працівників поліції, які, не представившись, без прояснення причин, почали вимагати надання їм посвідчення водія. На його пояснення, стосовно того, що автомобілем він не керував, а отже не зобов`язаний надавати посвідчення водія, останні почали поводити себе зухвало та стали ображати його.

Також наявні в матеріалах справи відеозаписи, в порушення вимог Інструкції, надано вибірково та фрагментами.

Судом першої інстанції, в порушення вимог ст.19 Конституції України, було прийнято до уваги відеозапис наданий ГУНП в Запорізькій області, якого не було в справі, в момент направлення до суду протоколу про адміністративне правопорушення.

Інспектор поліції Елоян, яким було складено матеріали справи про адміністративне правопорушення, не виявив факт порушення Правил дорожнього руху України, зазначений у протоколі.

Крім того, вищевказані рапорти працівників поліції містять суперечливі відомості та не можуть прийматись в якості доказів при винесенні рішення у справі.

Свідки правопорушення в протоколі відсутні.

Йому не пропонувалось проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Така вимога була заявлена лише у відділенні поліції, куди його було доставлено після затримання, чим було порушено вимоги п.6 розділів І та II Інструкції, а також вимоги ст.266 КУпАП.

З оглянутих відеозаписів у нього не убачається візуальних ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, працівниками поліції було грубо порушено його право на захист.

Як убачається з відеозапису, він вимагав надати йому можливість скористатися правовою допомогою захисника.

Разом з тим, в наданні можливості скористатися допомогою захисника працівниками поліції було незаконно відмовлено.

Після цього, його о 21.33 год. було затримано та доставлено до відділення поліції.

Про факт його затримання центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги був повідомлений лише о 21.49 год.

Разом з тим, не дочекавшись з`явлення до відділення поліції призначеного захисника, грубо порушуючи право особи на захист, працівником поліції о 22.04 год. йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. Після чого о 22.17 год. щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду.

При цьому, в присутності захисника жодна процесуальна дія поліцейськими не проводилася, протокол про адміністративне правопорушення підписувався ним також у відсутність захисника.

Також, з відеозапису убачається, що захисник після того як з`явився до приміщення поліції, підписав п`ять чистих аркушів паперу (або бланків) наданих йому працівниками поліції, які повідомили, що заповнені документи направлять йому пізніше.

Порушення поліцейськими права на захист тягнуть за собою визнання недопустимими результатів всіх подальших процесуальних дій.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Шиша А.Б., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Постанова суду в частині, якою закрите провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, ніким не оскаржується, тому, з огляду на вимоги ст.294 КУпАП, апеляційним судом вказана постанова в зазначеній частині апеляційним судом не переглядається.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №408869 від 18 лютого 2023 року, з якого убачається, що18 лютого 2023 року о 20-56 годині в м.Запоріжжя по вул.Новокузнецькій, біля буд.31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд за допомогою Алкотест Драгер 6820 не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , від підпису останній також відмовився;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 лютого 2023 року;

- дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 18 лютого 2023 року №028-280000267, за яким адвокату Ставному Г.І. необхідно з`явитися до 23-30 години за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна, буд.40;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає;

- відеозаписом правопорушення.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:

в рапорті інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Тесленка І., відповідно до якого останній доповідає, що 18 лютого 2023 року під час несення служби з охорони громадського порядку у складі екіпажу «Хижак-Т3» разом зі старшим лейтенантом поліції Галко К.М. та старшим лейтенантом поліції Сапоговим Д.А. о 20 год. 15 хв. на службовий планшет було отримано виклик про те, що за адресою: вул.Чубанова, 13-г, АЗС «ОККО» водій автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце виклику, працівники АЗС повідомили, що заявлений автомобіль поїхав у невідомому напрямку. Під час відпрацювання даного виклику було виявлено заявлений транспортний засіб. Зупинка автомобіля відбувалась біля буд.31 по вул.Новокузнецькій. У водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. На місці події було запрошено екіпаж «Хижак-601» для складання відповідних матеріалів;

в рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Елояна С., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 18 лютого 2023 року о 20 год. 56 хв. в складі екіпажу Хижак 601 сумісно зі старшим лейтенантом поліції Фоменком Антоном було зупинено транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з екіпажем ТЗ та Хижак 603. За кермом, як пізніше з`ясувалось, був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу встановлено за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 28 серпня 2014 року. Водій ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, був затриманий та доставлений до ВП №4 по вул.Космічна 40. У гр. ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. На ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №408869 за ч.1 ст.130 КУпАП, протокол затримання АА №047388, протокол АА №339430 за ст.185 КУпАП та постанова ЕАС №6564723 за ч.2 ст.126 КУпАП. Подія фіксувалась на БК №474532. Від керування ОСОБА_1 відсторонено.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 18 лютого 2023 року він знаходився вдома, в цей день його машиною користувався знайомий, який передав йому ключі ввечері, але до моменту приїзду поліції. Ключі від автомобіля в нього в одному комплекті. Він за кермом не їхав. На час приїзду поліції він сидів в машині, до якої спустився з будинку, щоб забрати особисті речі. В нього до цього дня були конфліктні ситуації з поліцейськими і він вважає, що вони склали на нього протокол безпідставно та через свої внутрішні образи. Оскільки він вважав їх дії неправомірними та такими, що виходять за рамки їхніх прав та обов`язків, не виконував їхні вимоги, після чого поліцейські застосували до нього силу, одягли кайданки та відвезли до відділу поліції №4 для встановлення особи, не забезпечивши його права на залучення захисника для захисту його прав.

Захисник-адвокат Шиш А.Б. під час розгляду справи в суді першої інстанції надав суду письмові пояснення, згідно з якими він вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, виходячи з такого. Щодо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було додано відеозапис з місця події, вивчивши який захисник убачає, що ОСОБА_1 неодноразово заперечує факт керування транспортним засобом, оскільки в момент зупинки не зафіксовано хто керував транспортним засобом. Також під час руху транспортного засобу «Daewoo Lanos» не було зафіксовано порушень правил дорожнього руху, таким чином причина зупинки відсутня. Крім цього, рапорти працівників поліції мають розбіжності, за такого захисник просить суд не приймати їх до уваги.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Шиш А.Б. та ОСОБА_1 навели доводи, що є аналогічними тим, що містяться в апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що момент руху та момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на відеозаписах не зафіксовано, є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

Як убачається з відеозапису під назвою «Юрцун зупинка», що міститься в матеріалах справи, працівниками поліції за допомогою відеореєстратору зафіксовано фрагмент переслідування транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинка.

Іншим відеозаписом під назвою «ААД №408869» зафіксовано те, що працівник поліції повідомляє іншому екіпажу про те, що їм надійшов виклик від касира АЗС «ОККО» з повідомленням про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно з цим відеозаписом, транспортний засіб після зупинки стояв на узбіччі проїзної частини з увімкненим «аварійним» сигналом та за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 .

Жодних інших сторонніх осіб на місці зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos» не було.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент його зупинки працівниками поліції, у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах немає.

Версія ОСОБА_1 щодо обставин справи не є переконливою та не підтверджуються жодними доказами.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З приводу доводів апелянта щодо відстуності в нього візуальних ознак сп`яніння, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Під час перегляду відеозапису «ААД №408869» (12 хв.35 сек. та 38 хв. 35 сек.) встановлено, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме попередньо виявлені такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

У зв`язку з такими обставинами, працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager або в медичному закладі, на що останній відмовився (38 хв. 45 сек.).

ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На думку апеляційного суду, зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності та підтверджують висновки суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави для висновку, що в ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення свідків, не є слушними.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

Стосовно доводів сторони захисту про недопустимість як доказів наявних в матеріалах справи відеозаписів, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювалися працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказані відеозаписи не є єдиним доказом у справі, ці записи узгоджуються з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Обставини, на які, вказує апелянт, а саме на те, що відеозаписи події містять розбіжності в часі, само по собі не тягне за собою визнання цих записів недопустимим доказом.

Відомостей про те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.19 Конституції України, було прийнято до уваги відеозапис наданий ГУНП в Запорізькій області, якого не було в справі в момент направлення до суду протоколу про адміністративне правопорушення, також не є слушними, з огляду на таке.

В описі документів, що направлялися до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 зазначено і відеозапис, який міститься на аркуші 22 цієї справи, та який досліджений судом та оцінений у сукупності з іншими доказами.

Під час судового провадження з Управління патрульної поліції надійшло для відома повідомлення про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, що працівниками Управління було встановлено з рішення Комунарського суду м.Запоріжжя за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП про скасування постанови щодо нього за ч.2 ст.126 КУпАП.

До цього повідомлення додано копію судового рішення та відеозапис, який був досліджений як судом першої інстанції судом так і апеляційним судом, та встановлено, що вказаний запис стосується саме цієї справи та узгоджується з іншими наявними доказами.

Вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом підстав немає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що інспектор поліції Елоян С., яким було складено матеріали справи про адміністративне правопорушення, не виявив факт порушення Правил дорожнього руху України, зазначений у протоколі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Під час перегляду відеозапису (12 хв. 18 сек.) встановлено, що водія ОСОБА_1 було зупинено за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено про те, що їм надійшов виклик від касира АЗС «ОККО» про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини відображені в т.ч. і в рапорті поліцейських Тесленка І. та Елояна С .

На думку апеляційного суду, такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31,35 Закону України «Про національну поліцію».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З приводу доводів ОСОБА_1 про те, що рапорти працівників поліції містять суперечливі відомості та не можуть прийматись в якості доказів при прийнятті рішення у справі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду, направлення на огляд ОСОБА_1 та відеозаписами події.

В свою чергу, відомості з вищевказаних рапортів повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та істотних суперечностей з цими матеріалами не мають.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги стороною захисту не було заявлено.

Перевіряючи твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарги про те, що йому не пропонувалось проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису убачається, що на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 не виконав законну вимогу поліцейських, не надав посвідчення водія, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, поводив себе зухвало, у зв`язку із чим до останнього були застосовані спеціальні засоби кайданки, поміщено до службового автомобіля та доставлено до ВП №4 ЗРУП в м.Запоріжжя по вул.Космічній, 40.

Те, що пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти у відділенні поліції, куди останнього було доставлено після затримання, обумовлено об`єктивними причинами - через поведінку самого ОСОБА_1 , відповідно, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Матеріалами справи підтверджуються ті обставини, що працівниками поліції після доставлення ОСОБА_1 до ВП №4 ЗРУП в м.Запоріжжя було запропоновано останньому пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі у лікаря-нарколога, проте водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (фрагмент відео «ААД №408869 - 38 хв. 45 сек).

Будь-яких порушень стосовно порядку огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 , як про це останній вказує в своїй апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції його права на захист, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язковості залучення захисника під час з`ясування особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, обставин, необхідних для складання протоколу, а так само під час оформлення самого протоколу.

В той же час, з наявних матеріалів справи убачається, що у зв`язку із адміністративним затриманням ОСОБА_1 працівниками поліції про вказаний факт було повідомлено у встановленому законом порядку до Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях, посадовою особою якого видано відповідне доручення адвокату Ставному Г.І. для надання безоплатної правової допомоги затриманому ОСОБА_1 .

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не вбачається.

Більш того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбаченийст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільнимНаказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2023року стосовно ОСОБА_1 за ст.185, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/1797/23