Справа №587/1116/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/495/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Друченко Т.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Друченко Т.В. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 17 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія В. Сироватської сільської ради Сумського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 29 квітня 2023 року близько 14 год. 35 хв. в с. Залізняк, вул. Котляревського, Сумського району керував транспортним засобом мотоблоком «Yangunro», без реєстраційного номеру, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер 6810 та у медичному закладі в м. Суми по вул. Комарова, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Друченко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не є учасником дорожнього руху в розумінні Правил дорожнього руху, а тому на нього не розповсюджуються вимоги Правил щодо учасників дорожнього руху, у тому числі і п. 2.5.

Як вбачається з відеозапису нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 затриманий на довільно накатаній колії на земельній ділянці, яка не сформована як об`єкт цивільних справ у власність або у користування.

Відповідно до керівництва експлуатації моботоблоку МБ-2, на якому знаходився ОСОБА_1 під час його затримання, даний засіб призначений для оброблення ґрунту фрезуванням, рихленням та розрівнюванням на присадибних ділянках, в садах, на огородах індивідуального користування. Його заборонено використовувати як транспортний засіб.

З урахуванням вищенаведеного, мотоблок на якому знаходився ОСОБА_1 не можна вважати транспортним засобом, оскільки він не призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Крім того будь-які дані, які б свідчили про необхідність зупинки мотоблоку під керуванням ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Також не містять доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо вважати мотоблок транспортним засобом.

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б могли слугувати саме причиною зупинки мотоблоку, яким він керував відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги захисника Друченко Т.В. та Коваленка Ю.І., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суд першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 167403 від 29 квітня 2023 року;

- відеозапису, яким зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На переконання апеляційного суду, не є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, доводи захисника про те, що мотоблок «Yangunro», керування яким здійснював ОСОБА_1 , не є транспортним засобом з таких підстав.

Згідно із ч. 8 ст.121КУпАП під транспортними засобами, зокрема, у ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до роз`яснень Верхового Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 , перебуваючи на водійському сидінні мотоблоку «Yangunro» здійснював рух та був зупинений працівниками поліції.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, переконливо свідчать про те, що в даному випадку мотоблок використовувався як механічний транспортний засіб, а ОСОБА_1 виконував функції водія, оскільки керував мотоблоком із причепом, призначеним для перевезення вантажу. Відповідно, мотоблок є повноправним учасником дорожнього руху і відноситься до транспортних засобів.

При цьому, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 керував мотоблоком на довільно накатаній дорозі, яка не є автомобільною дорогою, є невірним трактуванням апелянтом норм Правил дорожнього руху.

Із долученого відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції вбачається, як ОСОБА_1 керує мотоблоком по дорозі з ґрунтовим покриттям, у населеному пункті, яка веде до домогосподарству останнього.

Незважаючи, на відсутність споруд (мостів, шляхопроводів, естакад, надземних і підземних пішохідних переходів) та засобів організації дорожнього руху (дорожніх знаків, дорожньої розмітки, засобів світлофорного регулювання, дорожніх огороджень, направляючих пристроїв), дорога з ґрунтовим покриттям, яка розміщена між вулицями населеного пункту та має рух транспортних засобів мешканців для під`їзду до домогосподарств, не може визначатися як накатана дорога чи колія.

Крім того диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено, що керування транспортним засобом повинно відбуватись в окремо визначених для цього місцях.

Апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII патрульний поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо мало місце: 1) порушення водієм правил дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Крім того, Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документів, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

До того ж причини зупинки не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не підлягають доказуванню у даній справі.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Друченко Т.В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 17 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Друченко Т.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.