КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/4213/22 Головуючий в суді І інстанції Гринчак О.І.
Провадження № 33/824/977/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241262 від 15.01.2022 року, вбачається 15 січня 2022 року о 04 год. 00 хв. в місті Києві по вул. С.Лифаря, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hunday Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST» 6820, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру 470531, що підтверджується тестом № 3071 від 15.01.2022, результат огляду становить 1,93 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Сіренко М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, також просивпоновити строк на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що судом першої інстанції було розглянуто справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим позбавив його прав, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 будь-яких повідомлень з суду про час та місце розгляду справи не отримував, про постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2022 року йому відомо не було, про дане судове рішення він дізнався 11.01.2023 року від адвоката Сіренка М.Ю., з яким у нього укладено договір. Тому вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено з поважної причини.

Доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 у судовому засіданні 17.06.2022 року участі не приймав, в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Номер телефону, на який судом першої інстанції, згідно довідки (а.с. 10) було направлено смс-повідомлення належить останньому, однак слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки і така заявка оформлюється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі Судової влади України.

В матеріалах справи міститься заява про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, однак вказана заява не містить підпису скаржника (а.с. 9 зв.)

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що відповідно до п. 5 постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння, однак в порушення зазначеної норми ОСОБА_1 не вручався другий примірник акту огляду на стан сп`яніння, що є порушенням процедури огляду та оформлення його результатів.

Також вказує на те, що відповідно до п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 після його незгоди із результатами огляду до медичного закладу не доставлявся, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Зазначає, що під час проведення огляду на місці мундштук-трубка не була запакованою, алкотестер працював не коректно, що ставить під об`єктивність сумнів достовірності результатів вимірювань, які проводяться ним.

Звернув увагу суду на те, що наявний у матеріалах справи чек драгер-пристрою не містить інформації про те, коли проводилося калібрування пристрою, що ставить під об`єктивність сумнів достовірності результатів вимірювань, які проводяться ним, дані в чек драгер-пристрою не читаються, у зв`язку з цим сторона захисту вважає даний чек драгер-пристрою неналежним та недопустимим доказом.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначав, що під час огляду водія на стан сп`яніння був проведений у відсутності двох свідків, крім того також не проводилася відео зйомка, матеріали відеозапису відсутні в матеріалах справи, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП та інших нормативно-правових документів, які регулюють дані відносини.

Зазначає, що ОСОБА_1 не був водієм у розумінні пунтку 1.10 ПДР, оскільки автомобілем він не керував, автомобіль був припаркований, ОСОБА_1 знаходився зі своїми знайомими поблизу автомобіля, коли на місце події приїхали працівники Управління патрульної поліції у м. Києві, працівниками поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупинявся.

Крім того звернув увагу суду на те, що ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення № 241262 від 15.01.2022 року, в якому зазначено, що 15 січня 2022 року о 04 год. 00 хв. в місті Києві по вул. С. Лифаря, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hunday Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST» 6820, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру 470531, що підтверджується тестом № 3071 від 15.01.2022, результат огляду становить 1,93 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 2);

- у результаті тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 , проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 15.01.2022 року о 04 год. 14 хв., результат тестування - 1,93‰ (а.с. 3);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови; огляд проводився за допомогою ALCOTEST 6820, результат огляду на стан сп`яніння - 1,93 ‰, огляд зафіксовано на нагрудну бодікамеру 470531 (а.с. 4);

- розпискою ОСОБА_1 відповідно до якої він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом доби (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.01.2022 (а.с. 6).

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав вказаний протокол.

В матеріалах справи міститься довідка про надання інформації про відсутність відео до протоколу про адміністративне правопорушення, яка підписана інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Голоколосов Є., в якій зазначено наступне (а.с. 7).

Відповідно до наказу МВС від 18.12.2018 №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», інформація, яка зафіксована із використанням портативних відеореєстраторів працівниками поліції із обмеженим терміном зберігання, яке здійснюється згідно технічних характеристик виробника програмного забезпечення та нормативно - правових актів, зберігається не менше 30 діб з моменту фіксування події на відповідний прилад.

Правилами збереження на сервері управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, було виставлено час зберігання відео 42 доби, після закінчення цього терміну відео автоматично видаляється системою.

Внаслідок оголошення воєнного стану на території України, було тимчасово обмежено доступ до інформації збереженої на сервері, що призвело до втрати відео за період лютого, частково січня та березня 2022 року, в тому числі до протоколу ААД № 241262 від 15.01.2022.

Відповідно до Указу Президента України №64 від 24.02.2022 в якому зазначено, що зв`язку із проведенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30- 34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Враховуючи вище наведені обставини, матеріали справи не містять відеозапису, які відбувалися 15 січня 2022 року за участю ОСОБА_1 ..

Судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання скаржника про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Свідок ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 , пояснила, що 15.01.2022 року вночі (оскільки конкретний часовий проміжок події не пам`ятає) машина ОСОБА_1 була припаркована, зазначила, що того дня вона разом з ОСОБА_1 відпочивали та випивали пиво. На запитання суду як вони опинились біля автомобіля, свідок зазначила, що вони сиділи на лавочці біля двору, де проживає ОСОБА_1 , потім підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , оскільки в авто знаходилась її куртка та виникла необхідність її забрати. З невідомих їй причин, до автомобіля під'їхали працівники поліції та почали перевіряти документи.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 , пояснив, що літом 2022 року на протязі дня він відпочивав з ОСОБА_1 , вони під'їхали та припаркували автомобіль біля магазину "Новус", купили пива та випивали його біля автівки, в подальшому до них приєдналась свідок ОСОБА_2 .. А потім під`їхали працівники поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, чим порушено право на захист, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки всі права ОСОБА_1 зміг реалізувати в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, ОСОБА_1 не було вручено другого примірника акту огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відсутність в матеріалах справи доказів про вручення ОСОБА_1 другого примірника акту огляду на стан сп`яніння, ніяким чином не спростовує доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є підставою для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що після незгоди ОСОБА_1 із результатами огляду, працівники поліції не доставили його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки дане твердження не підтверджене будь-якими доказами, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення у графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" свої заперечення або зауваження не висловлював.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд водія на стан сп`яніння був проведений у відсутності двох свідків, крім того також не проводилася відео зйомка, матеріали відеозапису відсутні в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції повідомляє наступне.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП присутність свідків при огляді водія на стан сп`яніння, пов`язана лише із встановленням обставини щодо огляду чи відмови водія у їх присутності від проходження огляду, а їх письмові пояснення суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження скаржника щодо відсутності матеріалів відеозапису, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи міститься довідка працівника патрульної поліції (а.с. 7), зокрема з якої вбачається, що внаслідок оголошення воєнного стану на території України, було тимчасово обмежено доступ до інформації збереженої на сервері, що призвело до втрати відео за період лютого, частково січня та березня 2022 року, в тому числі до протоколу ААД № 241262 від 15.01.2022 року. Разом з тим, матеріали справи містять належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 241262 від 15.01.2022 року, чек Драгер, акт огляду, направлення на огляд водія в КНП КМНКЛ "Соціотерапія".

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 будь-яких зауважень з приводу того, що він не керував транспортним засобом не виказував, пройшов освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння добровільно.

Що ж стосується пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 , та пояснили суду, що останній не знаходився за кермом автомобіля Hunday Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки авто було припарковане та не перебувало в русі, то вони не можуть бути визнані об`єктивними доказами, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, які наведені в оскаржуваній постанові, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є знайомими скаржника, у них дружні стосунки, вони є зацікавленими особами. Крім того, в наданих пояснення свідків були розбіжності в деталях, які стосуються обставин справи, тому пояснення свідків є суперечливими, і суд апеляційної інстанції їх не приймає до уваги як доказ.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Деснянського районного суду міста Києвавід 17 червня2022року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Сіренку Максиму Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "18" квітня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко