ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5306/23

Номер провадження 3/495/2020/2023

21 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 164261 від 06.05.2023 року 06.05.2023 року о 20 год. 19 хв. в м. Татарбунари по вул. В.Тура 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест під відеозапис, результат тесту позитивний 1.19 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу за відсутності особи, відносно якої складений протокол, належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 2 Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У наданому суду диску міститься два відеозаписи. Один з них тривалістю приблизно 3 хвилини фільмує процес зупинення автомобіля з д/н НОМЕР_1 . Так автомобіль поліції рухаючись по вулиці в якийсь момент розвернувся у зворотному напрямку і попрямував прямо за автомобілем д/н НОМЕР_1 , подаючи проблисковими маячками сигнал зупинитися, автомобіль зупинився, до вікна зі сторони водія підійшов працівник поліції і вони про щось почали спілкувалися з водієм. Відсутність звуку не дозволяє з`ясувати про що була розмова між водієм та поліцейським.

Суд зауважує, що запис з відео реєстратора та відомості з рапорту суперечать один одному з огляду на те, що у рапорті сказано, що «під час патрулювання м. Татарбунари 06.05.2023 року близько 20 год. 19 хв. рухалися по вул. В.Тура, нам на зустріч їхав транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 », хоча на відео зафіксовано факт розвороту машини працівників поліції з подальшим переслідуванням саме транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 .

Крім того, відсутністю звуку не дозволяє з`ясувати причину зупинки транспортного засобу. Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Відповідно висновку Чернівецького апеляційного суду у постанові 13 жовтня 2022 року у справі №718/1824/22, суд зауважив наступне: що водій ОСОБА_1 не допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, де вказано, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення..

Що стосується другого відео, суд зауважує, що на цьому відео зафіксовано коротку розмову поліцейського та ОСОБА_1 , де останній відмовляється від проходження медичного освідування, але не відмовляється підписувати протокол. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, де наявна пряма заборона водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення: керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, і так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, в даному протоколі у зв`язку з указанням порушення п. 2.9 ПДР України, об`єктивна сторона буде характеризуватися саме керування у стані алкогольного сп`яніння, а не відмовою від проходження медичного освідування. Отже, відео не доводить факту порушення п. 2.9 ПДР України.

Щодо результатів огляду на алкотестері Драгер і процедури його проведення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зважаючи на вищезазначені норми КУпАП, суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки проведений із порушенням чинного законодавства, адже на відео не зафіксовано самого процесу проведення огляду особи з використанням спеціальних технічних засобів під запис. Тобто не зафіксовано саму процедуру огляду на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагає закон. У протоколі у графі «свідки чи потерпілі» стоять прочерки, отже двох свідків до процесу огляду також не було залучено, що є також очевидним порушенням.

Аналогічну позицію до вищезазначеного висловив Харківський апеляційний суд в справі № 619/4295/18 від 27 березня 2019 року. Зазначивши, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими повинно бути зазначено відомості щодо свідків та потерпілих.

А тому суд приходить до висновку, що вищезазначеними діями поліцейських було порушено норми чинного законодавства, а саме: ч. 1 та ч. 2 ст. 256 КУпАП, відповідно до статті якої передбачено залучення свідків при складані протоколу (розгляді справи).

Таким чином, суд вважає, що протокол серії ААД № 164261 від 06.05.2023 року про вчинення гр. ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та рапорт поліцейського не можуть бути беззаперечними доказами винуватості у справі, оскільки вони були складені працівниками поліції, які в свою чергу зацікавлені у притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно правову позицію висловив Верховний Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а. Верховний Суд зауважив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, зважаючи на те, що в матеріалах справи в якості доказів адміністративного правопорушення поліцейським долучений компакт-диск, однак в порушенні вищезазначеної інструкції, на ньому не зафіксовано подію спочатку, безперервно та до кінця, а маються лише окремі фрагменти запису (деякі навіть без звуку), а на тих записах, що зі звуком та долучені, не зафільмовано процесу проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, що виявляє недійсність самого огляду як такого суд дійшов висновку, що він не може бути прийнятий судом як належний доказ скоєння адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що відео фіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відео фіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео та фото докази, як неналежні.

Таким чином суд приходить до висновку, що поліцейськими було порушено Наказ МВС № 1026 від 18.12.2018 року Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд також зважає на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД № 164261 від 06.05.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень під відеозапис, але сам відеозапис не містить відомостей про те, що особа відмовлялася надавати пояснення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Додані до протоколу докази цим критеріям не відповідають. Дані, відображенні в протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, при цьому такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За вище викладених обставин, суд дійшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 164261 від 06.05.2023 року, оскільки вказані обставини не знайшли обґрунтованого підтвердження при розгляді справи.

За таких підстав, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 247, 251, 255, 256 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Н.Д. Анісімова