ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2176/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 33/817/140/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят),00 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість),80 грн судового збору в дохід держави.

Згідно постанови, 31 січня 2023 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме чинив психологічний тиск, маніпулював правом власності, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Також, 31 січня 2023 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство в присутності дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожна з яких в даному випадку є дитиною, що постраждала від домашнього насильство, оскільки стали свідком виниклого домашнього насильства, відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 1 розділу 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КупАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2023 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції в порушення ст.30 та ст.41 Конституції України. Зазначає, що суд першої інстанції позбавив його права на захист, так як призначив повторне судове засідання у день, коли ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у стаціонарі. Апелянт стверджує, що від події яка сталася 31 січня 2023 року потерпілим є він та діти, в результаті чого його було госпіталізовано у лікарню.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, та пояснення ОСОБА_2 , яка заперечила проти доводів апеляційної скарги, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Виходячи зі змісту диспозиції цієї норми відповідальність настає не тільки за наявністю заподіяної шкоди, але й у випадку коли створюється можливість заподіяння шкоди, тобто таке правопорушення має формальний склад.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в: протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 548533 від 01 лютого 2023 року та серії ВАВ № 548821 від 31 січня 2023 року; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 від 31 січня 2023 року; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 31 січня 2023 року; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 31 січня 2023 року; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 279661 від 01 лютого 2023 року, яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_3 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 279662 від 01 лютого 2023 року, яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого 03 серпня 2009 року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданого 18 лютого 2014 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними, узгоджуються між собою та в сукупності доводять умисне вчинення ним діяння економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, тобто дій, за які відповідальність передбачена ст.173-2 КупАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апелянта про скасування постанови суду з тієї підстави, що суд першої інстанції позбавив його права на захист, так як призначив повторне судове засідання у день коли ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у стаціонарі, суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ст.268 КупАП, справа розглядається в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений судом про дату та час судового засідання у справі №607/2176/23 на 21 лютого 2023 року о 12-й год, про що власноруч розписався (а.с. 33). Також, у матеріалах справи відсутні заяви чи клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з лікуванням у стаціонарі.

Окрім того, зазначені доводи не можуть бути підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, оскільки вони не визначені такими у ст.247 КУпАП.

Також, для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи можливість реалізувати усі процесуальні права, передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП, в тому числі подати нові докази і викласти свої доводи щодо суті правопорушення та користуватися правовою допомогою адвоката, була забезпечена ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Виходячи з вищевказаної норми права, посилання апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції в порушення ст.30 та ст.41 Конституції України є безпідставними, оскільки зміст протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 548533 від 01 лютого 2023 року та серії ВАВ № 548821 від 31 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 наведеним вимогам закону повністю відповідає.

Отже, на думку суду, протоколи складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належними і допустимими доказами у справі.

Доводи апелянта про те, що в ході конфлікту, який відбувався 31 січня 2023 року, ОСОБА_2 вчинила протиправні дії відносно нього ОСОБА_1 , виходять за межі апеляційного розгляду в цій справі, оскільки стосуються інших обставин ніж ті, які визнані доведеними в оскарженій постанові місцевого суду. Тому такі доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови суду, тому що суд вирішує питання щодо наявності або відсутності події і складу адміністративного правопорушення лише у межах протоколу, складеного щодо конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя