Провадження № 3/554/505/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Справа, що розглядається

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285470 від 29 жовтня 2022 року (далі Протоколу) 29 жовтня 2022 року, о 20 годині, ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Рибалко, навпроти буд. № 17/12, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO LANOS, д. н. н. НОМЕР_1 (далі ЗАЗ-DAEWOO LANOS) з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився у встановленому законом порядку.

Рух справи

15 листопада 2022 року на виконання розпорядження голови Верховного Суду В. Князєва «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями у цей же день був переданий в провадження судді Поліщук Т. В.

18 квітня 2023 року на підставі розпорядження керівника апарату Октябрського районного суду м. Полтави № 614 від 18 квітня 2023 року, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 11 квітня 2023 року № 331/0/15-23 «Про дострокове закінчення відрядження судді Московського районного суду міста Харкова Поліщук Т. В. до Октябрського районного суду міста Полтави», відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа була розподілена в провадження судді Савченка А. Г.

Закон

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 1.10 Розділу І ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (зі змінами) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушення ПДР тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. п. 2, 6 і 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Беручи до уваги вищевикладені положення законодавства України, суд вважає, що питання, які він має розглянути за кожним із елементів складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є наступними.

Запитання 1.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник керував транспортним засобом?

Запитання 2.

Чи доведено поза розумним сумнівом законність зупинки транспортного засобу?

Запитання 3.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник мав ознаки алкогольного сп`яніння?

Запитання 4.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу?

Запитання 5.

Чи доведено поза розумним сумнівом факт дотримання працівниками поліції процесуального алгоритму проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння?

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушник не викликався, оскільки процедуру притягнення його до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог.

Докази та встановлені судом обставини справи

З метою повного та об`єктивного розгляду цієї справи, судом був досліджений відеозапис, відзнятий на бодікамеру № 470169, засвідчений належним чином електронним цифровим підписом його автора, що міститься на наданому ініціатором складення протоколу оптичному диску, який є додатком до Протоколу (а. с. 3).

Так, до суду наданий відеозапис тривалістю чотири хвилини, на якому зафіксовані події, які мали місце 29 жовтня 2022 року в період часу з 20 год 31 хв по 20 год 35 хв. З його змісту фактично слідує лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Крім цього, на відеозаписі міститься відображення салону автомобіля працівників поліції, що не має жодного відношення до даного судового розгляду.

Тобто, переглянувши цей відеоматеріал, суд зазначає про те, що він не підтверджує обставин правопорушення, викладених в Протоколі, а навпаки, спростовує їх, так як він не містить відображення цілісної картини події, яка мала місце в день, час та місці, вказані в Протоколі, оскільки відеофіксація правопорушення, якщо воно мало місце, в порушення вимог п. 5 Інструкції № 1026, здійснювалась не перманентно. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити як хронологію подій, які є предметом цього судового розгляду, так і те, що відбувалося у ті проміжки часу, коли відеофіксація не здійснювалась.

Застосовуючи ці фактичні обставини до юридичних запитань, на які суд повинен надати відповідь при вирішенні цієї справи, суд приходить до наступних висновків.

Запитання 1.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник керував транспортним засобом?

Суд зазначає, що факт керування автомобілем може бути доведений показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відеореєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Натомість, наданий до суду відеозапис з бодікамери не містить ні відомостей щодо руху автомобіля, ні факту його керування ОСОБА_1 , ні навіть перебування останнього в ньому. Цього факту не випливає й з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 6 7), які досліджувалися судом.

На підставі встановлених вище фактів, судом не встановлено, що порушник дійсно керував транспортним засобом.

Запитання 2.

Чи доведено поза розумним сумнівом законність зупинки транспортного засобу?

Суд звертає увагу на те, що для того, щоб виявити правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, так як в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп`яніння.При цьому, суд наголошує на тому, що причина зупинки транспортного засобу має бути конкретною, про що поліцейський повинен чітко поінформувати водія з детальним описом підстави зупинки.

На підставі встановлених вище фактів, зважаючи на те, що ні письмовими доказами, долученими до Протоколу ініціатором його складення, ні наданим відеозаписом, який не містить будь-якої інформації про це,не задокументовано жодної з підстав для зупинки транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO LANOS під керуванням ОСОБА_1 , передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліції», перелік про що є вичерпним, поза розумним сумнівом не встановлено, що названий автомобіль взагалі зупинявся працівниками поліції.

При цьому, суд зазначає, що рапорт працівника поліції на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Харківській області, зі змісту якого, зокрема слідує, що 29 жовтня 2022 року при патрулюванні Немишлянського району було зупинено авто ЗАЗ-DAEWOO LANOS під керуванням ОСОБА_1 (без зазначення підстав такої зупинки) не приймається до уваги суду в якості належного та допустимого доказу у справі, так як він не містить реквізитів, які б давали можливість суду оцінювати його з точки зору належності та допустимості як доказу у справі. Зокрема, він не містить резолюції посадової особи, до відому якої доводилась інформація, що значиться в ньому, та не містить інформації щодо того, яким чином необхідно розпорядитись вказаним документом, а тому не уповноважує ініціатора його складення розцінювати його як доказ у справі та приєднувати в такій якості до матеріалів справи. До того ж, відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18) рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Запитання 3.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник мав ознаки алкогольного сп`яніння?

В контексті розгляду цього питання, суд звертає увагу на те, що пунктом 2 Порядку № 1103 та пунктом 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлена виключна обставина, за якою водій транспортного засобу підлягає огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, це наявність в поліцейського достатніх підстав вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

При цьому, зі змісту дослідженого відеозапису слідує, що при оголошенні ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останньому не було названо жодної з ознак сп`яніння, визначених Інструкцією № 1452/735. Наведене свідчить про те, що поліцейський не виявивши у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не повідомивши останнього про їх наявність, тобто не маючи достатніх підстав вважати, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно запропонував пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.

Щодо зазначених в Протоколі ініціатором його складення ознак алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені в порушника, суд зазначає про те, що наданим відеозаписом не зафіксовано порядку перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, не зазначено, як саме вони відображаються та в чому проявляються, що свідчить про їх автоматичне внесення в Протокол. З наданого запису слідує, що мова останнього є чіткою, а поведінка адекватною та цілком відповідає обстановці.

Що стосується вказівки поліцейського з приводу наявності запаху алкоголю з порожнини рота порушника, суд зазначає, що вказана обставина є однією з ознак алкогольного сп`яніння згідно п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 та сама по собі не утворює достатню підставу для висновку поза розумним сумнівом щодо перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що твердження поліцейського про наявність запаху алкоголю з порожнини рота порушника, занотоване в Протоколі, виходячи з обставин, встановлених судом, було лише припущенням ініціатора складення протоколу, оскільки з наданих суду доказів не зрозуміло, як це було останнім виявлено чи встановлено та навіть не названо останньому на місці зупинки транспортного засобу.

Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про поверховість підходу інспектора при відборі названих ознак, їх випадкове зазначення в Протоколі та відсутність належного та достовірного встановлення кожної з них, а відтак, на підставі встановлених вище фактів, судом поза розумним сумнівом не встановлено, що порушник дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, що мало б слугувати єдиною підставою для проведення огляду на відповідний стан сп`яніння.

Запитання 4.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу?

На підставі встановлених вище фактів, судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», так як цей факт випливає зі змісту наданого ініціатором складення протоколу відеозапису.

Окремо суд зауважує про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 6 7), які були присутніми при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не приймаються до уваги суду в якості належних та допустимих доказів у цій справі, оскільки вони є безвідносними до цієї події, так як не були очевидцями факту керування останнім транспортним засобом. Констатування ж самого лише факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotesr 6820 та у медичному закладі, не є підтвердженням ні факту протиправності в його поведінці, ні факту вчинення ним інкримінованого правопорушення.

До того ж, ці пояснення дослівно й до букви співпадають між собою, стилістично і орфографічно викладені в калькованому відображенні, що свідчить про те, що вони могли бути їм надиктовані або ж заповнені самим співробітником поліції, а тому такі пояснення не відповідають критерію належності та допустимості доказів, з огляду на вимоги ст. 272 КУпАП, відповідно до яких свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню у цій справі.

Запитання 5.

Чи доведено поза розумним сумнівом факт дотримання працівниками поліції процесуального алгоритму проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння?

На підставі встановлених вище фактів, суд констатує про грубе порушення працівниками поліції процедури виявлення водіїв транспортних засобів з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим приходить до висновку про недотримання процедури фіксації відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його проведення в закладі охорони здоров`я, яка детально регламентована ст. 266 КУпАП.

Прийняте у справі рішення

Суд зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи обставини складення Протоколу, беручи до уваги докази, надані до суду в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО