Номер провадження: 33/813/564/23 Головуючий у 1-й інстанції: Донцов Д.Ю.
Єдиний унікальний номер судової справи:522/735/23 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., секретар

Кузьміч Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Судом першої інстанції установлено, що 23.12.2022 року о 22:56 год. в м.Одеса за адресою: м.Одеса, провулок Високий, біля буд.26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою Alcotest Drager, тест №1149, результат огляду - 0,42‰.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

21 березня 2023 року не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав (здав на пошту) апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга аргументована тим, що:

- працівником поліції не було проінформовано водія про причини зупинки транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки;

- поліцейський не мав права вимагати у ОСОБА_1 посвідчення водія, оскільки у правоохоронця були відсутні докази про скоєння ним правопорушення;

- водієві не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України,

ч.4 ст. 256 КУпАП, ст. 268 КУпАП, зокрема не було роз`яснено про можливість мати захисника і надавати особисто або за допомогою захисника свої зауваження щодо змісту протоколу, чим на думку апелянта, порушено право на захист;

- ОСОБА_1 жодного разу не викликався до суду, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо належного виклику, чим порушено право особи бути повідомленою про розгляд справи стосовно неї

- на виконання вимог ст. 266 КУпАП, водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, що на думку апелянта, підтверджує відсутність у нього ознак сп`яніння;

- усупереч ч.3 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація подій.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, яке мотивував тим, що копію судового рішення він отримав лише 01.03.2023 року та в десятиденний строк звернувся до апеляційного суду із скаргою, яка постановою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року була повернута з підстав не надання доручення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної вторинної правової допомоги, у той час як представництво його інтересів та з апеляційною скаргою звертався представник (адвокат), який діяв на підставі договору про надання правової допомоги. Зазначені обставини перешкодили апелянту своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим, скаржник просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а процесуальний строк поновити.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просив направляти судові повістки засобами смс інформування за телефоном: НОМЕР_2 , а також направляти процесуальні документи за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 45).

Позиція скаржника на стадії апеляційного перегляду справи.

У обраний скаржником спосіб, як надіслання за вказаним ним номером телефону, так і шляхом направлення на зазначену ним електронну адресу, судова повістка про виклик до суду на 19.04.2023 року о 10.00 год. була доставлена адресату, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та про доставку повідомлення у додаток "Viber" (а.с. 52,53).

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не направив.

Відповідно до абз. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Мотиви суду.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 07 лютого 2023 року судом було прийнято оскаржувану постанову, її копію скаржник отримав особисто під підпис 01.03.2023 року (а.с. 12).

За правилами ст. 294 КУпАП у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає обраховуватися з 08.02.2023 року і закінчується 17.02.2023 року включно.

Уперше апеляційну скаргу адвокат Сон К.Е. в інтересах ОСОБА_1 подав 03.03.2023 року (а.с. 16). Зазначена апеляційна скарга, постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2023 року була повернута адвокату з підстав не надання адвокатом доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

24.03.203 року ОСОБА_1 самостійно звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на ту обставину, що представництво його інтересів здійснював адвокат на підставі договору, а тому вважав, що підстави для повернення апеляційної скарги, яка була подана адвокатом Сон К.Е. відсутні. Зазначена обставина, перешкоджає йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови суду.

За вказаних конкретних обставин, а також з метою забезпечення реалізації особі права на захист та права на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наведені скаржником доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку слід задовольнити.

Щодо доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вимоги указаних приписів закону дотримано у повному обсязі, а висновки суду ґрунтуються на повному та всебічному з`ясуванні усіх істотних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у відповідності до положень

ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Ретельний аналіз доводів апеляційної скарги дає підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 не оспорює ту обставину, що до моменту зупинки транспортного засобу, саме він керував автомобілем, як і не заперечує апелянт ту обставину, що він на місці зупинки транспортного засобу, проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу алкотестер «Драгер», результати такого огляду (0,42 проміле алкоголю в крові), що зафіксовані та наявні у матеріалах справи, апелянт під сумнів також не ставить. Також апелянт не наводить аргументів щодо невідповідності змісту протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, як і не заперечує те, що обставини зупинки автомобіля під його керуванням фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації.

Предметом апеляційного перегляду є перевірка доводів апелянта щодо дотримання вимог закону під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує наступне.

У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч.3 ст. 266 КупАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6

ст. 266 КУпАП).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі -Інструкція).

Так розділом II указаної Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 5).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 10).

Сукупність перелічених приписів закону та вимог підзаконного нормативно-правового акту було дотримано поліцейськими під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, акт огляду та інші документи.

Вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, визначені ст. 256 КУпАП.

Приписами ч.3 ст. 256 КУпАП регламентовано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як вбачається із змісту протоколу, його підписано ОСОБА_1 , у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення", ОСОБА_1 зазначив, що випив дві банки пива. Будь-яких застережень, зауважень щодо підстав зупинки транспортного засобу, порядку проходження огляду на місці зупинки, чи то з приводу того, що він потребував правничої допомоги фахівця у галузі права (захисника), ОСОБА_1 у протоколі не зазначив. Ту обставину, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також про те, що розгляд справи відбудеться у Приморському районному суді за адресою:

м. Одеса, вул. Балківська,33, ОСОБА_1 засвідчив власноруч, що не заперечується у апеляційній скарзі.

Положеннями п.10 ч.1 ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З матеріалів справи убачається, і ця обставина не заперечується апелянтом, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , а саме автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований в іншій країні, а саме Республіці Молдова, а тому у поліцейських були достатні правові підстави для зупинки цього транспортного засобу, з огляду на положення п.10 ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

Як вбачається з матеріалів справи, події щодо зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у відповідності до ч.2 ст. 266 КУпАП фіксувалися поліцейським за допомогою технічного засобу відеофіксації, про що правоохоронцем зроблено відмітку у протоколі про адміністративне правопорушення, а відеозапис, долучено до матеріалів справи.

Належність, допустимість та достовірність долученого до матеріалів справи відеозапису, як джерела доказів, апелянт не оспорює та під сумнів не ставить, не знаходить таких підстав і суд апеляційної інстанції.

З відеозапису, долученого поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено 23.12.2023 року приблизно о 22:56 год., тобто за декілька хвилин до початку комендантської години, яка розпочиналася о 23:00 год., а відтак за вказаних обставин, з огляду продовження дії на території всієї держави правового режиму воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації, зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , перевірка документів останнього (водійського посвідчення), наряду з правовою підставою, передабченою п.10 ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" є цілком легітимною та виправданою мірою, оскільки такі дії правоохоронців переслідують досягнення правомірної мети - дотримання правопорядку та недопущення порушення вимог закону, у тому числі водіями, у воєнний час.

Як свідчать матеріали відеозапису, ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, не висловлював з цього приводу заперечень чи зауважень, не вимагав роз`яснення йому підстав зупинки автомобіля, беззастережно надав на вимогу поліцейського посвідчення водія.

Апелювання до зазначених обставин скаржником на стадії перегляду справи у даному конкретному випадку не має правового (юридичного) значення для розгляду справи, та ці обставини не впливають на легітимність (правомірність) дій поліцейських, оскільки у межах цієї справи предметом судового розгляду є дотримання правоохоронцями вимог закону, які стосуються саме процедури проходження огляду на стан сп`яніння та складання матеріалів справи, за результатами проходження такого огляду.

Також матеріалами відеофіксації підтверджується, що за результатами проведення огляду, встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, надано йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що занесено відомості до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відсторонено водія від керування транспортним засобом.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що усупереч ст. 266 КУпАП водія не було відсторонено від керування транспортним засобом є надуманими, оскільки спростовуються відеозаписом.

Щодо аргументів скаржника з приводу не роз`яснення йому під час складення протоколу прав, зокрема мати можливість захисника, то апеляційний суд зважає на те, що у межах розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував право користуватися послугами захисника, про що свідчить ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1229118 від 01.03.2023 року, виданий адвокатом Сон К.Е. (а.с. 15). Також з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження, апеляційним судом було поновлено

ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду, тим самим, забезпечено право відстоювати та захищати власні права та інтереси перед судом.

А тому, сама по собі, зазначена скаржником обставина, на переконання апеляційного суду, не завадила ОСОБА_1 реалізувати право на захист.

Доводи апелянта про те, що його жодного разу не було викликано до суду, та у матеріалах справи відсутні відомості щодо належного виклику, апеляційний суд оцінює критично та відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ст. 277-2 КУпАП, судом було надіслано на адресу ОСОБА_1 судову повістку про виклик до суду на 07.02.2023 року (день ухвалення місцевим судом оскаржуваної постанови), яка отримана ним особисто 24.01.2023 року (а.с. 8).

У відповідності до положень ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема серед іншого про про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація подій, а тому вона не відповідає вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, побудовані не неправильному розумінні положень закону, оскільки зазначені вимоги закону стосуються процесуального рішення (постанови), які приймаються службовими (посадовими) особами у межах повноважень, наданих їм КУпАП, тобто за своєю юридичною природою такі акти є відмінними від рішень, прийнятних судом. У той час як вимоги щодо змісту постанови, як судового акту, регламентовані ч.2 ст. 283 КУпАП, і зазначені приписи закону не містять вимоги щодо внесення до змісту постанови інформації про технічний засіб, яким було здійснено відеофіксацію.

Іншими доводами апеляційну скаргу скаржник не аргументує.

Висновки за результатами апеляційного перегляду справи.

У відповідності до абз.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За результатами апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо

ОСОБА_1 не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.В. Базіль