Справа № 344/2444/23
Провадження № 33/4808/453/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Шевчук-Філімон Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шевчук-Філімон Наталії Мирославівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.

Так, 05 лютого 2023 року о 21 год. 23 хв. в м. Івано-Франківськ, вул. Хіміків, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Drager, та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Шевчук-Філімон Н.М. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незвконною та необґрунтованою і такою, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків з обставинами справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам адміністративної справи, не взяв до уваги позицію, яка викладена у письмовому запереченні.

Вказує, що при складанні протоколу та при процедурі проходження огляду ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним порушенням права на захист і є підставою для визнання всіх здобутих доказів недопустимими.

Зазначає, що в матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів того, що при керуванні ОСОБА_1 порушив ПДР України, що було підставою для законної зупинки.

Також зауважує, що відеозапис не відповідає вимогам закону, оскільки переривається.

Наголошує, що пояснення свідків також не може вважатися належним і допустимими доказами, так як вони надруковані і лише їх частина заповнена інспектором поліції та підтверджують тільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась захисник Шевчук-Філімон Н.М. Їй роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 позбавили права на захист та не роз`яснили передбачені законом права, не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду (а.с. 10, 20, 29, 36), на виклик суду не з`явився, користується юридичною допомогою (а.с. 13), також на адресу суду від його захисника неодноразово надходили клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи (а.с. 12, 17, 18, 19, 31)

Також ОСОБА_1 власноручним підписом, у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив, що йому роз`яснені прав та обов`язків які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, це підтверджується і наявними відеозаписами, що містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Суд першої інстанції права на захист ОСОБА_1 не порушив.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2023 року серії ААД № 140003 (а.с. 1) 05 лютого 2023 року о 21 годині 23 хвилини у в м. Івано-Франківськ по вул. Хіміків 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Drager, та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором В2Р2 БУПП в Івано-Франківській області, ДПП, лейтенантом поліції Гуменом Я.І., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, дав пояснення, у відповідній графі: «не погоджуюсь з свідченнями».

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПНЦ ІФ (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, проте від проходження огляду відмовився.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не вручено направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, повністю доведено, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі, але останній від такого відмовився. Такий факт не спростовує відмови особи від огляду у медичному закладі.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції рухаються за транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 та дають знак зупинитись у зв`язку з рухом транспортного засобу з не підсвіченим номерним знаком, після зупинки перевіряють документи у водія та повідомляють про наявність ознак сп`яніння. На запитання працівника поліції чи вживав водій ОСОБА_1 алкоголь, останній дав ствердну відповідь. У зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі та роз`яснили правові наслідки відмови, проте від такого водій ОСОБА_1 відмовився. Також зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності свідків та зафіксовано роз`яснення прав та обов`язків які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Досліджені відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З відеозаписів вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно, твердження апелянта про те що долучені відеозаписи є недопустимим доказом через те, що перериваються, не є слушним, оскільки досліджені відеозаписи є інформативними і фіксують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і у медичному закладі, а саме це, згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху ставиться йому у вину.

Також твердження апелянта, що при складанні протоколу та при процедурі проходження огляду ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним порушенням права на захист і є підставою для визнання всіх здобутих доказів недопустимими не є слушним і спростовується відеозаписами на яких зафіксовано роз`яснення прав та обов`язків які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та протоколом у якому ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено відповідні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тому твердження апелянта про те, що пояснення свідків також не може вважатися належним і допустимими доказами, так як вони надруковані і лише їх частина заповнена інспектором поліції не є слушним, оскільки у даному випадку в матеріалах справи містяться відеозаписи які містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Наявність надрукованої частини пояснень свідків не є підставою для сумніву в об`єктивності викладених свідчень з огляду на зміст цих пояснень та тієї інформації щодо події адміністративного правопорушення, яка міститься в них, а також необхідністю відображення тільки тих даних, які мають значення для розгляду справи.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу марки запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції про що в матеріалах справи є Довідка № 7 про проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «ПНЦ ІФ ОР» від 05 лютого 2023 року, за змістом якої у ОСОБА_1 наркотичного та алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с. 27), не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, тобто порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху. В порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху особа, що притягається до адміністративної відповідальності не обвинувачується.

Також голослівним є твердження апелянта про відсутність належних та допустимих доказів того, що при керуванні ОСОБА_1 порушив ПДР України, що було підставою для законної зупинки, оскільки таке спростовується змістом матеріалів справи у сукупності зі змістом відеозаписів, з урахуванням письмових доказів по справі та з урахуванням відсутності заперечень причин зупинки на відеозаписах самим ОСОБА_1 під час оформлення правопорушення.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шевчук-Філімон Наталії Мирославівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло