Номер провадження: 33/813/670/23 Головуючий у 1-й інстанції: Бучацька А.І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., розглянувши клопотання захисника Продана Миколи Отарійовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Саратського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2022 року постановою судді Саратського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

28 лютого 2023 року не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Продан М.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що визначені ст. 289 КУпАП строки на оскарження постанови, були пропущені з причин, які не залежали від ОСОБА_1

22 березня 2023 року постановою Одеського апеляційного суду вищевказану апеляційну скаргу адвоката Продана М.О. повернуто апелянту. Постанова мотивована тим, що адвокатом до апеляційної скарги не було долучено засвідчений підписами сторін витяг з договору, внаслідок чого апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга подана особою без підтвердження повноважень на оскарження судового рішення.

27 березня 2023 року захисник Продан М.О. в інтересах

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивує тим, що строки, регламентовані ст. 289 КУпАП на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, пропущені ОСОБА_1 з незалежних від нього причин.

На підтвердження повноважень захисника, адвокат Продан М.О. долучив до повторно поданої апеляційної скарги, угоду про надання правової допомоги.

Ретельно перевіривши доводи клопотання, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді з моменту її постановлення, а не з моменту отримання копії судового рішення, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності чи її захисником.

Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для захисника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

Апеляційний суд зважає на сталу практику, сформовану Європейським судом з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії»).

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова прийнята судом 14 квітня 2022 року, відтак у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає перебіг з 15.04.2022 року і спливає 25.04.2022 року включно.

Апеляційну скаргу вперше захисник подав 28.02.2023 року, повторно адвокат звернувся з апеляційною скаргою в якій також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження 27.03.2023 року, тобто у двох випадках адвокатом оскаржено судове рішення поза межами строку на апеляційне оскарження.

У якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адвокат посилається на те, що строки на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропустив з незалежних від нього причин,що на думку захисника, свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

При цьому, захисник не конкретизує, які саме причини, фактичні обставини, перешкодили особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення чи то його захиснику, який є самостійним суб`єктом права на апеляційне оскарження, своєчасно, у межах визначеного законом строку, звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Саме по собі ініціювання питання, без наведення чітких аргументів, підкріплених доказами, не може слугувати підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки порушуватиме принцип юридичної визначеності судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що як ОСОБА_1 , так і захисник, який здійснював представництво його інтересів були достеменно обізнані про наявність у провадженні Саратського районного суду Одеської області справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так як приймали участь у судовому засіданні 03.02.2022 року (а.с. 33), захисник продан М.О. ознайомлювався з матеріалами справи (а.с. 32).

Про дату та час судового засідання 09:00 год., 14.04.2022 року (у якому судом прийнято оскаржувану постанову, ОСОБА_1 був повідомлений особисто під розписку (а.с. 37), окрім того ОСОБА_1 та адвокату

Продану М.О. були надіслані повістки на вказану дату судового засідання, шляхом відправлення SMS повідомлень за номерами телефонів, наявних у матеріалах справи (а.с. 38,39).

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про наявність на стороні ОСОБА_1 сукупності передумов, які вочевидь не створювали перепон для особи у реалізації права на захист, шляхом своєчасного подання апеляційної скарги.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 чи захисник, який здійснював представництво його інтересів, вживали заходів, спрямованих на отримання копії судового рішення до 25.04.2022 року (в межах строку на апеляційне оскарження), проте мали перешкоди в його отриманні, матеріали справи не містять, не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

Та обставина, що подану захисником апеляційну скаргу вперше було повернуто судом апеляційної інстанції, не має юридичного (правового) значення при вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки така скарга була подана 28.02.2023 року, тобто поза межами процесуального строку, визначеного ч.2 ст. 294 КУпАП.

Сама собою вказівка щодо наявності поважних причини для поновлення строку для апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження

Апеляційний суд зауважує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянт не довів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення не знаходить, в зв`язку з чим у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови від 14.04.2022 року слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника Продана Миколи Отарійовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Саратського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.В. Базіль