ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1561/23 Справа № 172/828/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Лащенка Віктора Анатолійовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн. без конфіскації предметів торгівлі.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 27 травня 2023 року близько 10:30 год. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: здійснював роздрібну торгівлю алкогольними і слабоалкогольними напоями з метою отримання прибутку, чим порушив ст. 58 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Лащенко В.А. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено в діях ОСОБА_2 ознак господарської діяльності, а саме: самостійності, систематичності, на власний ризик з метою одержання прибутку.

В судовому засіданні захисник Лащенко В.А. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя місцевого суду не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення, є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Приймаючи до уваги правову природу поняття та його законодавче визначення господарською діяльністю у розумінні статті 164 КУпАП, слід вважати будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яка носить регулярний характер.

Відповідно до протоколу 27 травня 2023 року близько 10:30 год. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: здійснював роздрібну торгівлю алкогольними і слабоалкогольними напоями з метою отримання прибутку, чим порушив ст. 58 Господарського кодексу України

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Тобто суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці, а необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик займався господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, наведені вище обставини виключають наявність причетності ОСОБА_1 до інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, викладені в оскаржуваній постанові висновки судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, слід вважати такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Лащенка Віктора Анатолійовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун