Провадження № 33/801/615/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальова В.О., Мельничука О.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Вадима Олеговича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює АТ «Вінницягаз» за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334008 від 04.05.2023 року, водій ОСОБА_2 04.05.2023 року о 16:40 год. в м. Вінниці по вул. М. Шимка, керуючи транспортним засобом REFORM, д.н.з. НОМЕР_1 із синіми проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3 е ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою суду захисник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_2 ПДР України під час керування транспортним засобом, та відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із вимогами пункту 3.1 ПДР, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

За змістом вимог п. 8.7.3 «е» ПДР України, червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до вимог ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серед іншого, належить забезпечення безпеки дорожнього руху.

Автомобіль аварійної служби газу відноситься до спеціальних транспортних засобів.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що водій аварійної служби газу, виконуючи невідкладні службові завдання може відступати від певних вимог Правил дорожнього руху, але за умови, що його дії не створюють небезпеки іншим учасниками дорожнього руху, а також повинні переконатися у безпечності виконуваного ним маневру.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 334008 від 04.05.2023 року, який, враховуючи положення статті 251 КУпАП, є доказом, водій ОСОБА_2 04.05.2023 року о 16:40 год. в м. Вінниці по вул. М. Шимка, керуючи транспортним засобом REFORM, д.н.з. НОМЕР_1 із синіми проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з камер зовнішнього спостереження вбачається, що під`їжджаючи до перехрестя, на якому сталося ДТП, водій ОСОБА_2 незважаючи на те, що за напрямком його руху був увімкнений червоний сигнал світлофора, не зменшив швидкість аж до повної зупинки транспортного засобу перед виниклою перешкодою (автомобіль Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_2 виїхав на перехрестя), а отже не дотримався умови за якої можливо відступити від дотримання ПДР, а саме що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Автомобілі внаслідок зіткнення зазнали механічних пошкоджень.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що рухався в попутному напрямку із автомобілем REFORM, д.н.з. НОМЕР_1 , який під час випередження його підрізав, та оминувши інші автомобілі, що їхали з ним в одному напрямку, виїхав на перехрестя, де зіткнувся в автомобілем Ауді А4. При цьому зазначив, що автомобіль REFORM рухався з спеціальним звуковим сигналом, однак без включених проблискових маячків, та підїжджаючи до перехрестя швидкість не зменшив.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки водій спецтранспорту ОСОБА_2 незважаючи на те, що за напрямком його руху був ввімкнений червоний сигнал світлофора, при цьому не зменшив швидкість, не переконався у безпечності виконуваного ним маневру, а отже ним недотримана передбачена пунктом 3.1 Правил дорожнього руху така умова як забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить в сумі 340 грн, оскільки таке адміністративне стягнення буде сприяти вихованню ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Вадима Олеговича задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський