Номер провадження: 33/813/580/23
Номер справи місцевого суду: 946/286/23
Головуючий у першій інстанції Присакар О. Я.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пінькової К.Ю., представника Димченко К.Г, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Димченко Костянтина Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №227604, 11.01.2023 року о 18 год. 15 хв., ОСОБА_1 в м. Ізмаїлі Одеської області по пр. Незалежності, 378, керуючи транспортним засобом Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого забороненого сигналу світлофору.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Мотивуючи таку постанову суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №227604, 11.01.2023 року о 18 год. 15 хв., ОСОБА_1 в м. Ізмаїлі Одеської області по пр. Незалежності, 378, керуючи транспортним засобом Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого забороненого сигналу світлофору. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.5 п.п. (в) Правил дорожнього руху - рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 КУпАП - в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу підписану Димченко Г.Г. , в якій просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 (фактично Димченко К.Г. ) задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження за відсутністю події і складу справи за відсутністю адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що вважав, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 227604 від 11.01.2023 року в м. Ізмаїл по пр. Незалежності, ОСОБА_1 «ніби-то» проігнорував забороняючий сигнал та здійснив проїзд залізничного переїзду, чим порущив ч. 2 ст. 123 КУпАП. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На думку представника скаржника ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Однак на думку скаржника в матеріалах справи відсутній відеозапис, який підтверджує факт скоєння адміністративного правопорушення. Посилаючись на практику рішень ЄСПЛ представник скаржника вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Явка в судове засідання

Про дату, час і місце судового засідання представник скаржника та скаржник повідомлені належним чином. В судове засідання зявився представник Димченко К.Г ..

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення представника Димченко К.Г. , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №227604, 11.01.2023 року о 18 год. 15 хв., ОСОБА_1 в м. Ізмаїлі Одеської області по пр. Незалежності, 378, керуючи транспортним засобом Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого забороненого сигналу світлофору.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до наданих суду першої інстанції заперечень ОСОБА_1 , яким судом дана належна та аргументована оцінка, цих правильних висновків не спростовують.

Судом першої вірно враховано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.5 п.п. (в) Правил дорожнього руху - рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 КУпАП - в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Вина правопорушника підтверджена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №227604 від 11.01.2023 року;

-дослідженим в судовому засіданні відеозаписом подій від 11.01.2023 року, згідно відео файлу 01529@130710 о 18:13:12 на запитання поліцейського: «Чому проїхали на червоний сигнал світлофора», ОСОБА_1 відповідає: «Не помітив»;

-дослідженим в судовому засіданні відеозаписом подій від 11.01.2023 року, згідно відео файлу 01529@235410 о 18:24:14 інспектор поліції демонструє ОСОБА_1 відеозапис із проїздом залізничного переїзду під час увімкненого забороненого сигналу світлофору.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Крім цього у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, зазначено, що при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції. Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Апеляційному суду ОСОБА_1 клопотань щодо допиту свідків, отримання інших доказів не заявлено, тому суд апеляційної інстанції приходить наступного.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КуПАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не вказують на порушення судом при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Димченко Костянтина Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмальського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 17 квітня 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький