Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/159/23 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Войнарівський М.М.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В. розглянула клопотання захисника особи, провадження відносно якої закрито, ОСОБА_1 Шилова В.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та відносно нього закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

06.04.2023 р. до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 , яка, згідно цифрового ідентифікатора поштового відправлення, 30.03.2023 р. здана до відділення поштового зв`язку. Вказана апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке, захисник зазначив, що судом, в порушення вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП, оскаржувана копія постанови направлена лише 21.03.2023 р., після чого, 24.03.2023 р. отримана ОСОБА_1 , що свідчить про пропущення строку оскарження з підстав, що не залежали від його волі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходжу до наступного.
За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності.
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Згідно із положеннями ст. ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформованого у постанові від 27.05.2019 р. у справі № 461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 24.01.2023 р. ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні у місцевому суді, та надав пояснення в обсязі, які вважав за необхідне. Цього ж дня суд видалився до нарадчої кімнати, повернувшись із якої оголосив резолютивну частину постанови, роз`яснив її суть, порядок та строки оскарження.
Після проголошення повного тексту постанови 26.01.2023 р., її копія, згідно супровідного листа, цього ж дня направлена ОСОБА_1 , за місцем його мешкання, а також 09.02.2023 р. особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_3 .
До Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2023 року у справі № 945/1174/22 надіслана судом 30.01.2023 р. та оприлюднена 31.01.2023 р.
В подальшому, 17.03.2023 р., після сплину майже двох місяців з часу винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 уклав договір із захисником ОСОБА_2 про надання правової допомоги.

Отже, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мав час та можливість ознайомитись із повним текстом зазначеного судового рішення, та своєчасно реалізувати своє право на захист, шляхом його оскарження в апеляційному порядку із дотриманням приписів закону, у встановлений законом строк, в тому числі шляхом залучення захисника для надання правової допомоги у строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також те, що діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність поважних підстав для поновлення захиснику ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

відмовити захиснику Шилову В.Ю. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та відносно нього закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва