Справа № 147/434/23
Провадження № 3/147/250/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №321319 від 08.04.2023, 08 квітня 2023 року о 13 год. 50 хв. в с. Северинівка по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем КАМАЗ д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, почервоніння очей, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18 квітня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що, мала місце безпідставна зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачає, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів (поліцейський захід), якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, крім того, ст. 35 встановлює вичерпний перелік прав поліцейського зупинити транспортний засіб, а ч. 2 ст. 31, зобов`язує поліцейського повідомити про фактичні та правові підстави застосування превентивних поліцейських заходів. Поліцейський, який зупинив ОСОБА_1 та вчинив перевірку документів не мав на то жодних правових підстав, адже на момент зупинки водій не порушував жодних ПДР, що є підставою для закриття провадження у справі, що узгоджується з позицією ВС у справі №686/11314/17); жодних ознак будь-якого сп`яніння він не виявляв, адже був тверезим (Акт огляду не відповідає фактичним обставинам справи, адже жодного тремтіння рук у ОСОБА_1 не було, як і не було почервоніння очей, окрім того, жодна з наведених поліцейськими ознак не відповідає ознакам алкогольного або наркотичного сп`яніння, якими є: виражене тремтіння пальців рук (алкогольне) та почервоніння обличчя (наркотичне) сп`яніння. ОСОБА_1 стверджує, що він не виявляв ознак, які б давали підстави для огляду та наголошує на тому, що від огляду у встановленому порядку не відмовлявся); при цьому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки поліцейськими (на думку ОСОБА_1 є очевидним та не викликає жодного сумніву той факт, що поліцейський мав запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки під відеозапис). Однак зазначене клопотання не підписане ОСОБА_1 .

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 роз`яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що випадково подав в канцелярію примірник непідписаного клопотання, водночас заявив клолотання про закриття провадження у справі з підстав наведених у письмовому клопотанні від 18.04.2023. Також суду пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, працівниками поліції був зупинений безпідставно, причину зупинки поліцейські не називали. Поліцейські запропонували пред`явити документи і після того, як надано для огляду документи, в них виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він погодився, оскільки був тверезий, однак поліцейські змінили свою думку і зазначили, що йому пропонується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у Тростянецькій лікарні, однак він поспішав і тому відмовився. Стосовно почервоніння очей, зазначив, що внього з дитинства простужені очі, і під час відкриття вікна в автомобілі, такі випадки трапляються постійно. Вказав, що мав мамір оскаржити дії працівників поліції, щодо його безпідставної зупинки 08.04.2023, однак, через юридичну необізнаність пропустив строк прередбачений для оскарження. В судовому засіданні просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на безпідставну зупинку працівниками поліції, внаслідок чого всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Повідомив, що через день його знову зупинили працівники поліції із підозрою на його наркотичний стан сп`яніння, однак він пройшов огляд і жлдних ознак сп`яніння не виявлено.

Суд заслухавши ОСОБА_1 дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

До адміністративного матеріалу, як на доказ винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №321319 від 08.04.2023, довідка ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області б/н без дати, про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння від 08.04.2023; акт огляду на стан алкогольного сп`ягніння з використанням спеціальних технічних заходів без дати, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: наркотичного сп`яніння, тремтіння рук, почервоніння очей, постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №536714 від 08.04.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зі змісту якого випливає, що 08.04. 2023 о. 13:50 год. в с. Северинівка по вул.. Центральна водій керував транспортним засобом КАМАЗ-55102 д.н.з НОМЕР_2 , який під час зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію п.п. 9.9. ПДР, та відеозапис події.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що з матеріалів справи, зокрема з відеозаписів не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його варто було зупинити. У зв`язку із чим усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати. А всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки Суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.03.2019 № 686/11314/17.

Із наведеного слідує, що умовою для виконання водієм вимог працівника поліції є передусім законність дій самого поліцейського.

Зважаючи на викладене, Суд зазначає, що в його діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що відеозаписи з автомобільного відеореєстратора та боді-камер поліцейських, які зокрема, підтверджують пояснення ОСОБА_1 про те, що поліцейськими неозвучувалась причина зупинки, спочатку у поліцейських виникла підозра на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння, і запропоновано прийти огляд на місці, а після згоди ОСОБА_1 , поліцейські зазначили, що йому пропонується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст 130 КУпАП відносно водія вбачається, що під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також переглядом відеозапису встановлено, що поліцейським було названо водію декілька ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко видно, що у водія відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Отже, суд вважає, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи положення ч. 2ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 247 ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Г. Борейко