справа № 274/4064/23
провадження №3/0274/2031/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Радянське Бердичівського району Житомирської області, вдови, пенсіонерки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

31.05.2023 близько 22:00 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду будинку ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватою себе не визнала. Пояснила, що такого не було. 31.05.2023 близько 22 год. відбувся конфлікт між її дочкою та ОСОБА_2 , в ході якого ОСОБА_2 ображала її нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою. Вона взагалі стояла осторонь та в конфлікт не втручалася. 02.06.2023, в той час коли вона з внуком перебували в кімнаті, в двері стала стукати ОСОБА_2 , яка перебувала в нетверезому стані. Коли вона хотіла вийняти ключі з замка, то ОСОБА_2 не давала їй це зробити, ображала нецензурною лайкою, намагалася зачинити двері. Від цього в неї були синці на руці.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 31.05.2023 вона поверталася з роботи додому, розмовляла по телефону з донькою. Поблизу гуртожитку її перестріли ОСОБА_1 , її донька та подруга. ОСОБА_1 ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою. За неї заступився її чоловік, який також повертався з роботи та йшов позаду неї. Вона не стала з ними конфліктувати та викликала поліцію. 02.06.2023 ОСОБА_1 ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою. Вона ОСОБА_1 не зачіпала.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 це її мати. Ввечері 31.05.2023 вона, мати та подруга сиділи за столиком на вулиці. В той момент, коли вона грубо звернулася до собаки, повз проходила ОСОБА_2 з чоловіком та між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_2 ображала її та матір нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою. Чоловік ОСОБА_2 намагався заспокоїти. Очевидцем подій, що відбулися 02.06.2023, вона не була, про конфлікт знає зі слів матері.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду повідомив, що він є чоловіком ОСОБА_2 . ОСОБА_1 постійно ображає його дружину нецензурною лайкою, погрожує, ходить до неї на роботу, розповсюджує неправдиві чутки про те, що ОСОБА_2 хворіє на ВІЛ. 31.05.2023 він був свідком того, як ОСОБА_2 обступили три жінки - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та її подруга. Під час розмови ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожувала розправою. ОСОБА_2 нецензурними словами ОСОБА_1 не ображала, викликала поліцію. Очевидцем подій 02.06.2023 він не був, про події чув від сусіда.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 її мама. 31.05.2023 в той час, коли мама поверталася з роботи та розмовляла з нею по телефону, ОСОБА_1 її донька та подруга перестріли маму, висловлювалися до неї нецензурними словами, погрожували фізичною розправою. ОСОБА_1 голосно сміялася, казала, що мама догралася. 02.06.2023 ОСОБА_1 вийшла з ліфта, вдарила ОСОБА_4 по голові і втекла. Ще ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 31.05.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доводиться: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2023; копією рапорту чергового Бердичівського РВП від 31.05.2023; копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.05.2023; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності, адже вони повністю спростовуються поясненнями очевидців, які чули нецензурну лайку останньої в громадському місці.

Суд виключає з протоколу посилання на образливе чіпляння, оскільки в протоколі не розкрито саму об`єктивну сторону такої поведінки (що саме зробила ОСОБА_1 ).

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні 31.05.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - дрібному хуліганстві, тобто нецензурній лайці в громадських місцях.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого діяння, особу винної, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність та накладає на неї стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2023 році - 2684 грн).

Крім того, згідно протоколу від 19.06.2023 серії ВАД № 043482, 02.06.2023 близько 18:30 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на спільному коридорі поруч з кімнатами №№ 811, 812, 813, грубо чіплялася до ОСОБА_6 , ображала нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок і спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Поряд з цим, звинувачення в образливому чіплянні викладено не конкретно, без розкриття його змісту та конкретних дій учасників (що саме зробила ОСОБА_1 ). Звинувачення ОСОБА_1 в образах нецензурною лайкою матеріалами справи не доведені та свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Допитані в судовому засіданні свідки очевидцями подій не були. ОСОБА_3 про події знає зі слів матері, ОСОБА_4 про конфлікт чув від сусіда. ОСОБА_1 дані обставини в судовому засіданні заперечила, а тому при відсутності будь-яких інших доказів, винуватість ОСОБА_1 не доведена «поза розумним сумнівом».

Слід зауважити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 36, 40-1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (події 31.05.2023) та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п?яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п?ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 грн 80 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (події 02.06.2023), закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.П. Базюк