Справа № 748/1350/23 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/4823/455/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Хайтова П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Хайтова П.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 квітня 2023 року о 09 год. 25 хв., ОСОБА_1 на 1 км автодороги Березанка-Терехівка, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «Nissan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drаger Alcotest» 0,33 %о, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат Хайтов П.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на відеозапис, з якого вбачається безпідставна вимога працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», не роз`яснюючи будь-яких ознак сп`яніння, візуально такі ознаки відсутні, поведінка адекватна, будучи впевненим у своїй тверезості, водій пройшов огляд, прилад показав показник 0,33 проміле, працівники поліції повідомили, що він перебуває у нетверезому стані та що буде складено протокол, при цьому на його незгоду з результатом та припущенням того, що прилад зламаний, йому не було запропоновано пройти огляд у лікарні та не роз`яснено взагалі такого права, що суперечить Порядку направлення водіїв транспортних засобів про проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вважає, що вина його підзахисного не була доведена поза розумним сумнівом, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У судовому засіданні апеляційної інстанцій ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що він був тверезий, з результатом тестування не погодився і якби йому запропонували пройти огляд у мед закладі, то погодився б.

Адвокат підтримав вимоги апеляційної скарги, вважав, що судом у порушення ст. 7 КУпАП, неправомірно притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки останній не був згоден з показником «Драгер», але працівники поліції йому не повідомили, що він може пройти огляд у медичному закладі.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,33%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свою згоду з таким результатом він засвідчив підписом на роздруківці до приладу «Драгер» та у протоколі, зазначивши у поясненні, що напередодні вживав пиво.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, останній погодився. За результатом огляду прилад показав позитивний результат, проти чого він не заперечував, висловивши припущення щодо можливої поломки приладу, вказавши, що напередодні вживав пиво та вважав, що це не алкогольний напій. Працівниками поліції було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що зауважень на дії працівників поліції останній не висловлював. На думку апеляційного суду, поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не свідчить про його незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тому доводи апелянта про протилежне, є непереконливими.

Крім того, після складення процесуальних документів на відеозаписі зафіксовано підписання останніх, поліцейським озвучено про акт огляду та направлення, яке міститься в матеріалах справи, тому у разі незгоди з даними алкотестера, проведеними на місці, ОСОБА_1 міг скористатися даним направленням для проходження огляду у медичному закладі.

За таких обставин, надані суду докази є допустимими та такими, що доводять вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності і спростовують захисну версію апелянта.

Суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші твердження апелянта, зокрема щодо підстави для зупинки авто, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Хайтова П.В. - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко