Справа № 276/901/23
Провадження по справі № 3/276/549/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 , ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

22.05.2023 року до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшли справи № 276/901/23, № 276/902/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126КУпАП, які відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передані для розгляду судді Збаражському А.М.

Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне об`єднати, вказані вище справи.

Відповідно до розділу ІІІ п. 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП необхідно присвоїти номер 276/901/23.

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22.06.2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 ( один) рік.

15.05.2023 року о 14 год. 01 хв. на автодорозі Топорище-Бараші водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , що буксирується , будучи позбавленим права керування ТЗ строком на 1 рік постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22.06.2022 року. Дане правопорушення вчинено повторно, а саме постановою БАБ 467476 від 27.04.2023 року , водія було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

15.05.2023 року о 14 год. 01 хв. на автодорозі Топорище-Бараші водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , який буксирується, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна шкіряного покриву обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 надіслав заяву , де вказав, що прибути в судове засідання не зможе, так як перебуває в лікарні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх та незаперечних доказах.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Окрім того, частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Однак, відеозапис , який долучено до протоколів про адміністративне правопорушення не підтверджує факт керувавання ОСОБА_1 даним ТЗ та на відео останній заперечує, що він був за кермом. Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції не надано.

За вказаних обставин, ініційована працівником поліції процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як особи яка не керувала транспортним засобом, є безпідставною та незаконною, а відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння за таких обставин не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Аналогічним чином і відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не утворює і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не задокументовано, не обгрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, із наданих до суду матеріалів про адміністративне правопорушення слідує, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення та доданих до них матеріалів, не підтверджується належними та допустимими доказами. Надані матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколах про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості обгрунтовуються матеріалами, які не можна визнати належними та допустимими, а тому протоколи про адміністративне правопорушення в даному випадку також неможливо визнати доказами вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи №276/901/23, №276/902/23 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення присвоїти номер 276/901/23.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Суддя А.М.Збаражський