БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/382/23
Провадження № 3/730/270/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , вдівця, працюючого ФОП, пенсіонера, за ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 30 березня 2023 року о 14-17 год. на 2км автодороги Т-2524 надавав послуги з перевезення пасажирів на автомобілі «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , за маршрутом руху «Плиски-Борзна», вівши господарську діяльність з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без чинної ліцензії на здійснення пасажироперевезень, чим порушив ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав і пояснив, що він понад двадцять років займається підприємницькою діяльністю по наданню послуг з перевезення пасажирів і зареєстрований у встановленому законом порядку як господарюючий суб`єкт, а також має чинну відповідну ліцензію. Хоча під час зупинки працівниками поліції при виконанні ним регулярного рейсу за маршрутом Борзна-Плиски вказаних документів у нього при собі не було, але невдовзі його син привіз та показав їх поліцейським, але ті на це не відреагували й безпідставно склали на нього протокол.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч.1 ст.58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом, яким є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

За змістом положень ст.2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності (ч.1). Суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з дня внесення відомостей до ліцензійного реєстру щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії (ч.4).

У статті 7 вказаного Закону наведено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню: зокрема, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом (п.24).

Приписами ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Так, згідно ч.1 ст.39 даного Закону автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зокрема, документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

В складеному працівником поліції адмінпротоколі ОСОБА_1 вміняється у вину ведення господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без чинної ліцензії на здійснення пасажироперевезень, на підтвердження чого додано відеозапис.

Однак, на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з боді-камери поліцейського зафіксовано лише відсутність вищевказаних документів безпосередньо в транспортному засобі ОСОБА_1 , який є одночасно водієм та автомобільним перевізником; при цьому, поліцейський повідомляє, що ліцензія ОСОБА_1 скасована.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні жодні докази того, що ОСОБА_1 взагалі не значиться зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності по перевезенню пасажирів та в нього відсутня діюча ліцензія на вказаний вид діяльності.

Натомість, у наданому ОСОБА_1 свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії ВОО №783822 притягуваний зареєстрований як ФОП з 06.06.2000р. і згідно витягу з ЄДРПОУ одним із видів його підприємницької діяльності є надання послуг з пасажирських перевезень наземним транспортом; відомості про перебування ОСОБА_1 у стадії припинення господарської діяльності - відсутні.

Також ОСОБА_1 надано суду видану Укртрансінспекцією України ліцензію серії АЕ №268808 на право надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом (дозволений вид робіт - внутрішні перевезення пасажирів автобусами), строк дії якої з 11.12.2013р. необмежений, і згідно інформації, що міститься у відкритому доступі на веб-порталі Державної служби України з безпеки на транспорті, стан даної ліцензії дійсна.

Крім того, власником керованого ОСОБА_1 автомобіля «Mercedes Benz 208D», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , який також з 19.01.2011р. має дійсну ліцензію як перевізник.

Натомість, повідомлення суду від 13.04.2023р. до УПП в Чернігівській області щодо забезпечення прибуття в судове засідання інспектора поліції Галари А.М., який складав адмінпротокол, для підтримання ним обвинувачення, дачі пояснень та надання можливих додаткових доказів було залишене без реагування.

Отже, посилання поліцейського в протоколі та на відеозаписі про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без чинної ліцензії на здійснення пасажироперевезень є бездоказовим припущенням.

Одночасно суд зауважує, що лише сама відсутність на момент перевірки правоохоронцями в ОСОБА_1 оригіналів чи копій свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця та діючої ліцензії при їх фактичному існуванні з можливістю перевірки даної інформації контролюючими органами (їх службовими особами) у відкритих джерелах, не може свідчити про наявність у діях притягуваного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Відтак, складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 164, 245, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець