Справа №751/4779/23
Провадження №3/751/1914/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП -

за участі особа, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №267534 вбачається, що 05.06.2023 року о 16 год. 29 хв. в м. Чернігові по вул. Любецька, 46Б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Movano» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що о 16 год. 29 хв. 05.06.2023 р. він не здійснював керування транспортним засобом «Opel Movano» /д.н.з. НОМЕР_1 /, тобто не виконував функції водія, і у зв`язку з цим відмовився виконувати вимоги працівників поліції проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того заперечив факт вживання алкогольних напоїв.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП наступає за повторне керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або за ухилення від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

За змістом ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши та проаналізувавши зміст відеозапису долученого до матеріалів справи на оптичному носії, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Opel Movano» /д.н.з. НОМЕР_1 /, відсутність інших осіб поруч з цим транспортним засобом та у ньому, крім, як в подальшому було встановлено громадянина ОСОБА_1 , а також поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та зміст спілкування з працівниками поліції поблизу вказаного автомобіля, зокрема, підтвердження виконання ним функцій водія, самостійне відкриття на вимогу правоохоронців в ньому дверей, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 здійснював керування вище зазначеним транспортним засобом.

Заперечення ОСОБА_1 в судовому засіданні факту керування транспортним засобом відхиляються судом як безпідставні та такі, що обумовлені усвідомленням можливості бути притягнутим до адміністративної відповідальності, моделюванням позиції захисту, оскільки вони суперечать його попереднім поясненням, зафіксованим на відеозаписі.

Аналізуючи іншу складову об`єктивної сторони правопорушення, судом досліджено законність вимог працівників поліції на предмет проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, у зв`язку з чим суд приходить до наступних висновків.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений: положеннями ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 р., та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. /далі - Інструкція/.

Згідно з п.п.2,6,7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. І лише за наявності у водія вказаних в п.3 Інструкції ознак, останній на вимогу поліції має пройти відповідний огляд.

Тобто, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.5 Порядку у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції встановивши особу громадянина ОСОБА_1 , проте не встановлюючи жодних ознак алкогольного сп`яніння, не озвучуючи їх особі, виявивши перевезення ним в автомобілі підакцизного товару (алкоголю та тютюнових виробів) та факт попереднього притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, одразу висловили вимогу про проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та огляду в закладі охорони здоров`я.

При цьому, суд підкреслює, що Інструкція чітко визначає процедуру та поетапне проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

В той же час суд приходить до висновку, що в даному випадку працівниками поліції було спочатку констатовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в т.ч. і в закладі охорони здоров`я, роз`яснено права особі та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №267534, з яким ознайомлено ОСОБА_1 , а в подальшому, завершивши процедуру оформлення протоколу, було складено акт огляду, при заповненні якого поліцейський почав встановлювати ознаки алкогольного сп`яніння в процесі спілкування з іншим співробітником патрульної поліції, та вже постфактум складати направлення для проходження огляду в медичному закладі. Також суд акцентує увагу на тому, що після фактичного складання протоколу та ознайомлення з ним особи, поліцейським, відповідно до відеозапису, здійснювались дописки, в тому числі і щодо додатків у вигляді акту, направлення та рапорту, який фактично був відсутній на момент оформлення протоколу.

З іншого боку, і досліджений рапорт не містить інформації щодо ознак сп`яніння, виявлених у водія. У сукупності з долученими до протоколу доказами такі дії працівників поліції однозначно свідчать про грубе порушення вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Так, ч.ч.5,6 ст.266 КУпАП регламентує направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Більше того, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції зафіксовано наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Натомість з переглянутого відео у ОСОБА_1 не зафіксовано ані почервоніння обличчя, ані поведінки, яка б не відповідала обстановці, останній чітко відповідав на запитання працівників поліції та виконував їх вимоги.

При цьому слід зазначити, що якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, описані ознаки сп`яніння не відповідають фактичному стану водія, винуватість водія автомобіля в порушенні п.2.5 ПДР поза розумним сумнівом не може вважатись доведеною.

З огляду на це суд констатує необґрунтованість вимог працівників поліції щодо проходження гр. ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності таких ознак, і як наслідок - порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, що свідчить про неправомірність дій поліцейського та вказує на недоведеність обов`язкової складової об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Суд підкреслює, що лише за наявності таких кваліфікуючих ознак алкогольного сп`яніння та подальшої відмови від проходження огляду компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п. 2.5 ПДР , відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, чого в даному випадку, саме в такому порядку, зроблено не було. Тому суд приходить до висновку про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, оскільки він складений в супереч п. 11Розділу ІІ Інструкції, а саме з грубим порушенням вказаних вище вимог ст. 266 КУпАП.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів.

Оцінка доказів, згідно ст.252 КУпАП, здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За вище встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п.2.5 ПДР в розпорядження суду надано не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.3 ст.62 Конституції України, ст.ст.247 п.1, 251 ч. 2, 284, 287 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов