Справа № 508/321/22
Провадження № 3/508/3/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року смт. Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С.,

за участю секретаря с/з - Мазарак Н.А.,

особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1

захисника - Івасишина В.П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВПД № 1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,,

встановив:

22 червня 2022 року до Миколаївського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2022 року серії ДПР18 № 168088, 19 червня 2022 року біля 16 години 25 хвилин в с. Ісаєве вул. Лещенка Петра водій керував автомобілем ВАЗ 21043 ДНЗ НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», показники приладу становлять 2,32 % проміле. Чим порушив вимоги п. 2,9«а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2022 року він попросив свого знайомого ОСОБА_2 відвести його на поле, де відбувалися сільгоспроботи. Для цього вони вирушили на автомобілі який належить йому, але за кермом перебував ОСОБА_2 . Після цього, вони під`їхали до магазину, щоб придбати продукти і води, але біля магазину з машиною щось сталося. ОСОБА_2 пішов покликати ОСОБА_3 (зять ОСОБА_1 ), оскільки сам ОСОБА_2 поспішав на роботу і не мав часу поратися з автомобілем. Він же, ОСОБА_1 , лишився біля машини і присів на водійське сидіння, поки чекав ОСОБА_3 . В цей час під`їхали працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер». Не заперечував, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Але, при цьому зазначав, що транспортним засобом він не керував, а керував його знайомий ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні, у якості свідка, поліцейський СРПП ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , суду пояснив, що в той день вони патрулювали в с. Ісаєво. Відеозапису того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом немає, оскільки такий не здійснювався. Фіксація почалася тільки після того, як вони підійшли до автомобіля де сидів ОСОБА_1 . Також пояснив, що він не пам`ятає, чи зупиняли вони ОСОБА_1 перед тим як йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки минуло тривалий час. Зазначав, що вони його не наздоганяли, оскільки на переглянутому відеозаписі, видно як вони підходять до ОСОБА_1 спереду транспортного засобу. Свідків цих подій, наскільки він пам`ятає, не було, як і повідомлення на спецлінію 102 стосовно ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників процесу, свідка, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. (ч. 1 ) Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. (ч. 2) У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3)

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я)..

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним..

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із переглянутого судом відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння неможливо. З відео вбачається, що транспортний засіб був припаркований біля бордюру, а ОСОБА_1 сидів на водійському місці з відчиненими дверима. Рух транспортного засобу на відео не зафіксовано.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 19.04.2023 року.

Суддя Дмитро БАНТАШ