справа № 619/2809/23
провадження № 3/619/1220/23
Постанова

іменем України

12 липня 2023 року,

суддя Дергачівського районного суду Харкіської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

11.06.2023 о 00 год 05 хв у смт Солоницівка по вул. Б. Хмельницького, 16 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Reno Senic р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Від захисника адвоката Крамаренка О.І. надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке він просить розглянути у його відсутність. У обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Renault Scenic, тоді як у протоколі зазначено, що він керував транспортним засобом Reno Senic, та такий автомобіль не перебуває у його власності. У протоколі зазначено, що події відбувались 11 червня 2023 року за участі ОСОБА_1 , що зафіксовано на боді камеру, тоді як у протоколі не зазначається, що до нього додається відео з цієї чи будь-якої іншої боді камери, отже відео є недопустимим доказом. Протокол не містить доказів відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського. У протоколі не зазначено, що до матеріалу додається постанова про адмінправопорушення ЕАС №7146559, отже цей документ є також недопустимим доказом. При складанні протоколу було порушено право на захист, оскільки ОСОБА_1 не роз`яснювалося право на залучення адвоката. Акт огляду на стан сп`яніння не містить підпису ОСОБА_1 та запису про відмову від підпису. У документі «Направлення на огляд водія транспортного засобу …» не зазначено серію та номер протоколу, до якого долучається відповідне направлення. Надане відео є фрагментальною нарізкою, з яких не можливо встановити ні факту керування водієм автомобілем в стані сп`яніння, ні час такого керування, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, відібрання у особи, яка притягається до адмінвідповідальності пояснень та складання долучених документів. На відеозапису ОСОБА_2 підтвердив, що він є лише пасажиром і відсутнє відео з записом, що саме він перебував за кермом. Крім того, працівниками поліції не було встановлено особу, з якою вони спілкувались. Отже, із матеріалів справи не можливо встановити, хто саме був за кермом автомобіля, хто саме знаходився перед поліцейськими та з ким вони вели спілкування.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Не дивлячись на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його винуватість доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 328414 від 11.06.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду; постановою серії ЕАС №7146559, зі змісту якої вбачається, що водія ОСОБА_1 , який 11 червня 2023 року о 00 год 05 хв керував автомобілем Renault Scenic р.н. НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; відеозаписом, на якому відображено факт керування ОСОБА_1 автомобілем Renault Scenic р.н. НОМЕР_1 та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як установлено п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд зазначає, що водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження захисника про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд вважає безпідставними, так як сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження під час оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення, не спростовує факту його вчинення.

Крім того, відсторонення водія від керування можливо при встановленні факту сп`яніння, але ОСОБА_1 ухилився від проходження відповідного огляду.

Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не встановлення даних про особу, спростовуються відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення та даними відеозапису, на спростування яких стороною захисту не надано будь-яких доказів, а також доказів неправомірної поведінки працівників поліції та доказів, які б спростовували фактичні відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього.

Інші доводи захисника Крамаренка О.І. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не мають правового значення при прийнятті рішення по справі.

Отже, доводи про те, що матеріали справи не містять відомостей, що є доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто його перебування за кермом, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачвський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко