справа № 381/3442/22 головуючий у суді І інстанції Зебелян Н.В.
провадження № 33/824/1698/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., за участю апелянта ОСОБА_1 , його захисника Устенка Іллі Олександровича, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Данілова Максима Васильовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою представником - адвокатом Устенком Іллею Олександровичем, на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року, якою провадження відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками ст. 124 КУпАПзакрито у зв`язку з відсутністю в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 , через представника - адвоката Устенка Іллю Олександровича, 06 березня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції ст.124 КУпАП.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що надане до матеріалів викопіювання ніким не завірено, як представником сільської ради так і захисником, що викликає сумніви про належність його до даних матеріалів та допустимість даного доказу взагалі. Окрім того, наголошує, що по вулиці Рибинці покладено асфальт, з обох боків побудовані житлові будинки, що вказує на проїзну частину дороги по якій рухаються транспортні засоби і тому це не є заїзд чи виїзд на прилеглу територію бо такої там нема, а тому це рівнозначне перехрестя згідно вимог ПДР України. Вказує, що іншого не обумовлено ні дорожніми знаками, ні дорожньою розміткою. На думку апелянта, вина водія ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю. Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що на перехресті, на якому відбулось ДТП, обидві дороги є дорогами з асфальтовим покриттям; на перехресті відсутні знаки пріоритету; круговий рух на перехресті не організовано. Отже, дане перехрестя, як зазначає апелянт, в силу вимог Правил дорожнього руху є перехрестям рівнозначних доріг. Відтак, на думку апелянта, в даному випадку необхідно керуватися пунктом 16.12 Правил дорожнього руху. Таким чином, у обов`язках ОСОБА_1 не було обумовленого Правилами дорожнього руху обов`язку дати дорогу транспортному засобу Fiat

під керуванням ОСОБА_2 , а навпаки п. 16.12 покладав на водія ОСОБА_2 обов`язок надати перевагу в русі автомобілю ЗІЛ під керуванням ОСОБА_1 .

Окрім того, в апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 в судове засідання належним чином не викликався, про час та місце розгляду справи повідомлений не був, хоча в матеріалах справи має місце пояснення останнього з зазначеним номером телефону. Про прийняте рішення ОСОБА_1 дізнався від дільничного інспектора поліції, який викликав останнього для складання протоколу про адміністративну відповідальність відносно нього. Судове рішення було отримано представником ОСОБА_1 під час ознайомлення з матеріалами справи 22 лютого 2023 року. Представник апелянта з 27 лютого 2023 року перебуває на стаціонарному лікуванні в Державній установі «Інститут серця МОЗ України».

У судовому засіданні апелянт та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Оцінивши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу, оскільки є обґрунтованими, зважаючи на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2023 року було ухвалено оскаржувану постанову (а.с.16-17).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що потерпілий ОСОБА_1 викликався в судове засідання, однак останній у судове засідання не з`явився.

Разом з тим, належних та допустимих доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції матеріали справи не містять, як і не містять доказів направлення йому копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, представник ОСОБА_1 - адвокат Устенко І.О. ознайомився із матеріалами справи лише 22 лютого 2023 року (а.с.22).

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26 жовтня 2022 року о 12:00 год. в Київській області Фастівський район с. Томашівка вул. 30-річчя Перемоги ОСОБА_2 керував автомобілем Fiat QVBO д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул. 30-річчя Перемоги, не надав переваги в русі автомобілю ЗИЛ - 133ГЯ д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. 30-річчя Перемоги, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та суду пояснив, що він їхав по селу Томашівка, проїжджав перехрестя та відчув удар спереду збоку, після чого спрацювали подушки безпеки. Правил дорожнього руху не порушував, а ДТП сталося з вини іншого учасника ДТП. Просив закрити провадження у справі.

Захисник Данілов М.В. у судовому засіданні суду першої інстанції надав викопіювання з графічного матеріалу Проекту землеустрою щодо зміни і встановлення меж Томашівської ради і сіл Ярошівка, Томашівка Фастівського району Київської області, відповідно до якої до меж території зазначеної на схемі, відноситься територія бувшого господарського двору КСП ім. Буйка, проїзд до даної території здійснюється з вул. 30 - річчя Перемоги села Томашівка Фастівського району Київської області, а тому водій який рухався по території підприємства при виїзді на головну дорогу мав надати перевагу ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. У зв`язку з вищевикладеним захисник просив закрити провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі докази та пояснення ОСОБА_2 й захисника Данілова М.В., на думку суду першої інстанції, спростовують факт порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що схема місця ДТП свідчить про порушення водієм автомобіля марки Fiat QVBO д.н.з. НОМЕР_1 вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 26 жовтня 2022 року о 12:00 год. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: в Київській області Фастівський район с. Томашівка вул. 30-річчя Перемоги керував автомобілем Fiat QVBO д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул. 30-річчя Перемоги, не надав переваги в русі автомобілю ЗИЛ - 133ГЯ д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. 30-річчя Перемоги, та скоїв з ним зіткнення.

Своїми діями відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 041358 від 26 жовтня 2022 року водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 16.12 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим вчинив адміністративне правопорушення, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта, який вказує, що перехрестя, на якому відбулося зіткнення, в силу вимог Правил дорожнього руху є перехрестям рівнозначних доріг, а відтак, у даному випадку необхідно керуватися пунктом 16.12 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.16.12 Правил дорожнього руху на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Як вбачається зі схеми ДТП та не заперечується учасниками пригоди дорожні знаки (розмітка), які б свідчили про нерівнозначність доріг на перехресті відсутні, круговий рух не організовано. Обидвід дороги мають асфальтне покриття.

Отже, п. 16.12 Правил дорожнього руху покладав на водія ОСОБА_2 обов?язок надати перевагу в русі автомобілю ЗІЛ під керуванням ОСОБА_1 , який на перехресті рівнозначних доріг мав ознаки «перешкода праворуч».

Натомість, пояснення ОСОБА_2 про те, що він їхав по селу Томашівка проїжджав перехрестя та відчув удар спереду збоку, після чого спрацювали подушки безпеки. Правил дорожнього руху не порушував, а ДТП сталося з вини іншого учасника ДТП не відповідають встановленим обставинам справи, схемі ДТП, спростовуються поясненнями потерпілого та наявним у справі доказам.

Також апеляційний суд критично оцінює та не бере до уваги надане захисником ОСОБА_2 викопіювання з графічного матеріалу Проекту землеустрою щодо зміни і встановлення меж Томашівської ради і сіл Ярошівка, Томашівка Фастівського району Київської області, відповідно до якої до меж території зазначеної на схемі, відноситься територія бувшого господарського двору КСП ім.. Буйка, проїзд до даної території здійснюється з вул. 30 - річчя перемоги села Томашівка Фастівського району Київської області, оскільки викопіювання не завірене належним чином, а, отже, не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Будь-яких доказів, які свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, що мала місце 26 жовтня 2020 року суду надано не було.

З огляду на викладене, враховуючи, що під час апеляційного розгляду справи було встановлено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 рокуз ухваленням нового судового рішення, яким ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником - адвокатом Устенком Іллею Олександровичем- задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко