06.07.2023
Справа № 331/2756/23
Провадження № 3/331/1092/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2023 року о 09:40 гр. ОСОБА_2 знаходячись в м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 32а на території ТК «Дніпротранссервіс», здійснював господарську діяльність з реалізації та ремонту мобільних телефонів, продаж мобільних телефонів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 58 Господарського кодексу України № 436 IV від 16.01.2003 р.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнав та зазначив, що він дійсно 29 квітня 2023 року перебував у кіоску на території ТК «Дніпротранссервіс» та займався ремонтом мобільних телефонів, однак проходив стажування для подальшого влаштовування на роботу, тому підстав для притягнення його до відповідальності немає.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Першин І.М. вказав, що вину ОСОБА_2 не доведено належними доказами по справі та просив закрити провадження по даній справі, оскільки в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164, оскільки вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення правопорушення, а саме: доказів здійснення господарської діяльності з продажу та ремонту мобільних телефонів.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, виходжу з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського Кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Так, під час судового засідання судом було досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 255523 від 29.04.2023 року;

- рапорт помічника чергового відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Пономарського О.С. № 5738 від 29.04.2023 року;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 29.04.2023 року;

- протокол огляду від 29.04.2023 року, згідно якого під час складання протоколу були вилучені речові докази (згідно зазначеного переліку)

- фотоматеріалами, на яких зафіксовано загальний вигляд кіоску, в середині якого знаходиться ОСОБА_2 , торгова вітрина складається із мобільних телефонів та аксесуарів до них;

- відеозапис подій, на якому зафіксований кіоск, який має яскраві вивіски та оголошення про продаж/обмін/ремонт мобільних телефонів, на відео також видно вітрину, на якій розташовані телефони та аксесуари до них, які продаються. Крім того, зафіксована як чоловік знаходиться всередині кіоску та займається полагодженням мобільних телефонів. Інших осіб у кіоску на той момент немає.

Доводи адвоката Першина І.М. щодо недоведення систематичності проведення ОСОБА_1 господарської діяльності, суддя не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 29 квітня 2023 року він знаходився у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , де проходив стажування для того, щоб у подальшому повноцінно працювати, це був його перший день. В матеріалах справи містяться матеріали фото та відео фіксації, на яких зображено, як ОСОБА_1 знаходиться у приміщенні кіоску, який розташований на ринку, та займається ремонтом телефонів. Інші особи у кіоску відсутні. У передній частині кіоску розташовані оголошення та вивіски про продаж/обмін/ремонт мобільних телефонів, що, на думку, суду свідчить, що вказане приміщення функціонує з метою реалізації телефонів та аксесуарів до них, яку здійснював саме ОСОБА_1 тобто проводив господарську діяльність з метою отримання доходу.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 про здійснення «стажування» є безпідставним, виходячи з наступного.

Кодексом законів про працю, яким регулюється порядок та процедура прийняття на роботу не передбачає «стажування при прийнятті на роботу». Натомість роботодавець може встановити випробування при прийомі на роботі, що відповідає законодавству згідно зі статтею 26 КЗпП України.

Випробування з метою перевiрки вiдповiдностi працiвника роботi, яка йому доручається обумовлюється трудовим договором (ст. 36 КЗпП України).

А метою стажування є набуття професійних умінь та навичок до початку самостійної роботи або задля підвищення рівня професійної компетентності (стаття 29 Закону України «Про зайнятість населення»).

Відповідно до законодавства стажування може бути передбачено тільки для певних категорій осіб, а саме: студенти закладів фахової передвищої та вищої освіти та учнів професійно-технічних навчальних закладів; державних службовців відповідно до статті 48 Закону України «Про державну службу»; категорії осіб згідно з окремими законодавчими актами (наприклад, прокурор місцевої прокуратури, адвокат, нотаріус тощо).

Суд вважає, що позиція сторони захисту направлена на намагання казуїстикою тлумачення законодавства спотворити докази винуватості відносно ОСОБА_1 для уникнення останнім адміністративного стягнення за скоєне протиправного діяння, а тому вказані доводи є безпідставними в цій частині, адже матеріали справи про адміністративне правопорушення беззаперечно і поза розумним сумнівом вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не надав суду жодного документу, які б підтверджували факт його працевлаштування у ФОП ОСОБА_3 , ані у ФОП ОСОБА_4 , які ніби-то здійснюють підприємницьку діяльність за вказаним торгівельним місцем, що випливає із копії договору № 66/21 від 01.01.2019, наданої суду.

А тому доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Першина І.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є необґрунтованими.

Так, оцінивши усі наявні у справі докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки провина останнього підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 , передбаченої ст. 34 КУпАП, не встановлено. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

Враховуючи, сімейний, майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку , що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із застосуванням і додаткового стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100, рахунок: UA0008479, , банк: Казначейство Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» із конфіскацією предметів торгівлі мобільних телефонів.

Речові докази, вилучені у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) мобільний телефон «Самсунг SGH-X1600 ( НОМЕР_2 )», 2) мобільний телефон «Soni Ericsson J230i 4248-2)», 3) мобільний телефон «Prestigio Mulli Phone PDP 5454 DHO (-41691)», 4) мобільний телефон «Nomi I 500 sprint - 26226», 5) мобільний телефон «Nokia C2-03 Typeem 702 ( НОМЕР_3 )» - конфіскувати на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн., отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова