ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лутай А.М., розглянувши справу, яка надійшла з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПрАТ «Ковельське ШБУ №63»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072617, який складений 18 грудня 2022 року інспектором СРПП Володимирського РВП старшим лейтенантом Нестеруком В.В., 18 рудня 2022 року о 01:50 в м. Устилуг, по вул. Івана Франка, водій ОСОБА_1 , керуючи спеціальним вантажним автомобілем «MAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Шкода Фабія», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого він отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1 та його захисник Приступа С.А. в суд не з`явилися за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Проте, від захисника надійшло клопотання, в якому він просить закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 і його захисника Приступи С.А., та ухвалити рішення на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи, а також з урахуванням письмового клопотання захисника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Диспозиція ст. 124 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до протоколу долучено:

- схему ДТП, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів по вул. Володимирській в м. Устилуг, в той час як ДТП сталося по вул. І.Франка. Згідно схеми автомобіль «Шкода Фабія», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , має пошкодження задньої лівої дверці. Пошкоджень на автомобілі «MAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не виявлено;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно яких він 18.12.2022 стояв у черзі на Устилузькому митному пункті пропуску, у правому ряду, і нікому не заважав. Приблизно о 00:30 поруч з ним проїхала спецтехніка, а саме снігоприбиральна машина, яка зачепила його ліву сторону задньої дверці, та, не зупинившись, поїхала далі. Після цього він змушений був покинути чергу, та наздогнав спецавтомобіль лише біля заправки «Амік» і викликав працівників поліції;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він працює водієм на снігоприбиральній машині «MAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . 18 грудня 2022 року, приблизно о 00:40, коли він на автомобілі посипав дорогу біля митного пункту пропуску в м. Устилуг, його наздогнав автомобіль марки «Шкода», водій якого сказав, що він начебто пошкодив ліві задні дверці його автомобіля.

Отже, висновки про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтуються фактично лише на поясненнях водія автомобіля «Шкода фабія» ОСОБА_2 , який є зацікавленою особою в результатах розгляду справи.

Проте, захисником Приступою С.А. суду надані письмові пояснення ОСОБА_3 , який працює начальником виробничої дільниці №2 Ковельського ПрАТ «ШБУ-63». В своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що в ніч з 17 на 18 грудня 2022 року він заступив на чергування по дільниці з водієм ОСОБА_1 на спецавтомобілі «MAN» для очистки і посипки автодороги. Приблизно о 01:00 вони чистили та посипали дорогу в м. Устилуг. Почистивши дорогу до митного поста Устилуг, почали чистити дорогу у зворотному напрямку. На підходах до митного поста Устилуг, на виїзд стояли в двох рядах легкові автомобілі. Доїхавши до АЗС їх зупинила невідома машина. З автомобіля «Шкода» вийшов водій і повідомив, що їх автомобіль начебто пошкодив задні ліві дверці на його автомобілі. ОСОБА_3 зауважив, що коли вони виконували роботи від митного поста Устилуг в напрямку м. Володимир, то ніяких автомобілів не пошкоджували, ніхто з водіїв у черзі їх не зупиняв. Вказані пояснення узгоджуються з письмовими поясненнями наданими самим ОСОБА_1 , та спростовують письмові пояснення ОСОБА_2 .

Таким чином об`єктивних та достатніх доказів, які б прямо вказували на причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно протоколу сталася 18.12.2022, матеріали справи не містять.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один з найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст.251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , зокрема порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 124, ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М.Лутай