ПОСТАНОВА

Справа № 137/104/23

21 квітня 2023 р. 3/137/71/23

смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм авто евакуатора, паспорт № НОМЕР_1 виданий 25.01.2021 органом 7310, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ДПР18 №534919, 24.01.2023 року о 17год 20хв на АД М-30, 347км, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з MAN 18.225 д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував габаритів вантажу, а саме іншого т/з якого перевозив, внаслідок чого допустив наїзд на електроопору (№17), на якій висіла камера відео нагляду, що призвело до пошкодження камери, яка фіксує дорожній рух, чим завдано матеріальної шкоди.

Згідно протоколу серії ДПР18 №534920, 24.01.2023 року о 17год 20хв на АД М-30, 347км, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з MAN 18.225 д.н.з. НОМЕР_3 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме допустив наїзд на електроопору (№17), на якій висіла камера відео нагляду, після чого залишив місце пригоди.

Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області Верещинської Я.С. від 21.04.2023 справу про адміністративне правопорушення за №137/104/23 (провадження 3/137/71/23) за ст.122-4 КУпАП та справу за №137/105/23 (провадження 3/137/72/23) за ст.124 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний №137/104/23 (провадження №3/137/71/23).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП не визнав, пояснив, що того вечора у сутінках проїхав стаціонарний пост «Літин» та рухався в сторону м. Вінниця на вантажному автоевакуаторі, на якому стояв вантажний тягач після ДТП. Майже перед самим містом Вінниця його зупинили працівники поліції та звинуватили у тому, що він збив камеру відеоспостереження на стаціонарному посту. Після чого, його доставили на пост та склали постанову за перевищення габаритів та протоколи за створення ДТП та втечу з місця події. При цьому, на посту над дорогою висіла ціла камера, а працівники поліції не надали йому жодного доказу, який підтверджує вчинення ним порушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП. На його заперечення не реагували, лише віддали складену постанову, а від отримання протоколів він відмовився, вважаючи їх безпідставними. Зауважив, що він не заперечує того факту, що керував вантажівкою не врахувавши габарити, та поліцейськими проведено заміри висоти його т/з, яка склала 4,1м, що на його думку не суттєво, та до інциденту він вже проїхав близько 280км через населені пункти, стаціонарні пости та під мостами, що не викликало ніяких інших наслідків. А тому, має обґрунтований сумнів у його винуватості у пошкодженні камери відеоспостереження.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Ноцький О.В. в судовому засіданні 18.04.2023 заперечив обставини, зазначені у протоколах та просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 того дня керував автоевакуатором вантажних автомобілів MAN 18.225 та перевозив інший автомобіль, який перевищував допустимі габарити, із загальною висотою 4,1м, за що поніс відповідальність. При цьому, згідно п.4.3.1 ДБН В.2.3-4:2015 найнижчою точкою над дорогою, де могла бути камера відеоспостереження, мала б бути 4,35м, що викликає обґрунтований сумнів у винуватості ОСОБА_1 . Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 збив камеру відеоспостереження і доказів того, що вона була збита взагалі. При цьому, із схеми ДТП не можливо встановити яким чином було здійснено наїзд на електроопору, на якій висіла камера відео нагляду, а пояснення, які містяться в матеріалах справи, не підписані ОСОБА_1 .

Також, з метою з`ясування всіх обставин справи, адвокатом Ноцьким О.В. було заявлено клопотання про виклик для надання пояснень в судовому засіданні поліцейських, які складали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУпАП, та схему місця ДТП. Вказане клопотання задоволено судом, проте, поліцейські в судове засідання не з`явились, згідно відповіді Управління патрульної поліції у Вінницькій області вказані особи не можуть з`явитись в судове засідання у зв`язку з виконанням службових обов`язків та перебування у відпустці.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом т/з MAN 18.225 д.н.з. НОМЕР_3 у день, час, місці та за обставин, викладених у протоколах допустив наїзд на електроопору (№17), на якій висіла камера відео нагляду, що призвело до пошкодження камери, яка фіксує дорожній рух, після чого залишив місце пригоди. Суддею встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, не долучено матеріали відеозапису з нагрудної камери поліцейського чи стаціонарного посту та/або не додано пояснення свідків на підтвердження обставини вчинення ОСОБА_1 вказаних порушень. Слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні дані про відеофіксацію правопорушення та/або залучення свідків. Поліцейські, які були викликані в судове засідання для надання пояснень, не з`явились.

Також, судом не можуть бути взяті до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 по даному факту, оскільки такі не підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, схема ДТП є документом, що складається працівником поліції та фіксує обстановку на місці ДТП в реальному часі, тобто під час її складання. Ця схема підписується всіма учасниками ДТП та працівником поліції, який її складав. Пі час складання учасники ДТП можуть приймати участь у проведенні замірів та робити свої зауваження. Після підписання схеми всіма особами в неї неможна вносити зміни, оскільки це потягне визнання доказу недопустимим.

Із долученої до матеріалів справи схеми ДТП неможливо встановити місце розташування, руху та висоту транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та яким чином було здійснено наїзд на електроопору, на що також посилається сторона захисту, а тому суд не може взяти до уваги такий доказ як достатній та достовірний.

Крім того, згідно п.4.3.1 Розділу 4.3 (Габарити транспортних засобів і навантаження) Державних будівельних норм України ДБН В.2.3-4:2015, затверджених наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №234 від 21.09.2015, автомобільні дороги необхідно проектувати для руху транспортних засобів з наступними габаритами відповідно до законодавства, зокрема, за висотою від поверхні дороги 4,35м.

А тому, суд приймає до уваги доводи захисника щодо об`єктивного сумніву у можливості зачепити ОСОБА_1 об`єкту, який повинен бути розміщений не нижче 4,35м над дорогою, тоді як ОСОБА_1 стверджує, що виміри поліцейськими висоти його т/з показали 4,1м.

При цьому, матеріали справи містять рапорт поліцейського із посиланням на винесену постанову за ч.1 ст.132-1 (ЕАР №6452542) за порушення ОСОБА_1 правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, проте, до матеріалів справи така постанова не долучена, що виключає можливість встановити висоту транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що мало бути зазначено у вказаній постанові. Разом з тим, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст.62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язало суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, 122-4 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 124, 122-4, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.