Справа № 145/519/22
Провадження № 33/801/218/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Оськіна Юрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.02.2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Як зазначено в постанові суду, 26.02.2022 року о 17-00 год. в смт Сутиски, по вулиці Соборній ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Opel Vectra", д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, 15.02.2023 року захисником Оськіним Ю. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 1409/23), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що :

- ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного або іншого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте працівниками поліції у проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу було відмовлено.

- автомобілем ОСОБА_1 не керував;

- працівники поліції відмовили у здійсненні відеофіксації події;

- вимога працівників поліції відразу проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не ґрунтується на вимога законодавства;

- судом допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак їх покази не взято до уваги;

- судом допитано свідка ОСОБА_4 у відсутність сторони захисту, чим допущено порушення права ОСОБА_1 ,

- Законом України від 17.06.2020 року № 720-ІХ внесені зміни до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIIІ, а саме згідно з вимогами пункту 117 розділу Закону № 720-ІХ у пункті 1 розділу І Закону № 2617-VIIІ, виключено пункт 4, який, запровадивши нову редакцію статті 130 КУпАП, виключив адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп`яніння; у пункті 2 розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 117, який доповнивши КК України ст. 286-1, криміналізували відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння. Станом на 29.09.2020 року на офіційному сайті ВРУ, у КУпАП частина четверта статті 130 відсутня. Тобто, зміни до КУпАП в статті 130 та в КК України в статті 286-1 не внесені і за офіційним виданням ВРУ відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена статтею 286-1 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Оськін Ю. В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243734 від 26.02.2022 року, згідно якого 26.02.2022 року о 17-00 год. в смт Сутиски, по вулиці Соборній ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra», д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України /а. с. /;

-письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 26.02.2022 року, згідно яких 26.02.2022 року о 17:00 год вони були запрошені поліцейськими в якості свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 в смт. Сутиски по вул. Соборна, якому було запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу /а. с. /;

-пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, які підтвердили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом;

-пояснень свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні, який підтвердив, що ОСОБА_1 в його присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння двічі, спочатку в смт. Сутиски, а потім у відділку поліції.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді першої інстанції, а також допитані у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, але був змушений його зупинити на узбіччі, оскільки закінчилося паливо.

У свою чергу, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що коли підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , то за кермо намагався сісти працівник поліції, однак через те, що у того був із собою автомат керувати автомобілем було не зручно, і свідок запропонував свої послуги щодо перевезення автомобіля до відділку поліції. Коли він сів за кермо автомобіля «Opel Vectra» той завівся відразу і палива до пункту призначення вистачало. У його присутності ніхто паливо в автомобіль не заливав.

Будь яких пояснень та заперечень до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не писав.

З огляду на викладене, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про не керування ним транспортним засобом. Та обставина, що автомобіль не рухався на момент прибуття саме поліцейських не доводить відсутність складу правопорушення, враховуючи, що як стверджують усі учасники події, першими на місце події прибули військові ТрО.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте працівниками поліції у проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовлено, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 26.02.2022 року, а також показами свідка ОСОБА_4 в суді першої інстанції та свідка ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, які узгоджуються між собою та іншими зібраними у справі доказами.

У суді апеляційної інстанції, ставлячи запитання до свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_1 запитав: «А Ви чули чого я відмовився від огляду? Тому, що я не керував автомобілем».

Таким чином, у справі містяться докази того, що 26.02.2022 року о 17:00 год ОСОБА_1 в присутності двох свідків в смт. Сутиски по вул. Соборна відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Надані суду докази не спростовані ОСОБА_1 , а тому відсутні правові підстави їх не брати до уваги.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. (частина друга статті 266 КУпАП).

Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції вимагали ОСОБА_1 відразу проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ці твердження спростовуються письмовими поясненнями свідків та показами свідка ОСОБА_4 в суді першої інстанції, свідка ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що у відділку поліції Гончаренко Р.В. пропонували дути в Драгер. Коли свідок заповняв наданий працівником поліції бланк пояснень, то особисто перепитав ОСОБА_1 чи погоджується той проходити огляд, ОСОБА_1 промовчав, після чого поліцейський сказав заповнити бланк.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції відмовили у здійсненні відеофіксації події, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено альтернативними доказами, а саме показами двох свідків.

Аргументи апеляційної скарги про те, що судом допитано свідка ОСОБА_4 у відсутність сторони захисту, чим допущено порушення права ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, оскільки надані покази свідка узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що за офіційним виданням ВРУ відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена статтею 286-1 КК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки станом на 26.02.2022 року відповідальність за дії, які інкримінуються ОСОБА_1 передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що подія мала місце 25.02.2022 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зібрані у справі докази підтверджують ту обставин, що подія, яка інкримінується ОСОБА_1 мала місце 26.02.2022 року. Зазначену обставину підтвердив й свідок ОСОБА_6 .

Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Зважаючи, що матеріали справи не містять даних про присутність на місці події свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , суд критично ставиться до показів даних свідків в частині встановлення дати правопорушення, зважаючи, що на дану обставину ні в суді першої інстанції, а ні в апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не посилалася.

Отже, невизнання вини ОСОБА_1 спростовується дослідженими судом доказами.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

У свою чергу, зважаючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності перебувала на військовій службі, у зв`язку з чим, за його словами не міг бути присутнім у суді першої інстанції, судом апеляційної інстанції було забезпечено можливість особі надавати пояснення та нові докази, у зв`язку з чим за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника у судових засіданнях тричі оголошувалася перерва, однак належних та достовірних доказів на підтвердження факту відсутності події та складу адміністративного правопорушення суду надано не було.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 38, 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, обставин вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, в межах санкції, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, а тому є правомірним.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Оськіна Юрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота