13.07.2023 227/832/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділу поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №448875 від 05.04.2023 року, 05.04.2023 року о 23.20 год. в м. Добропілля по вул. Івана Франка, буд.33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 з днз НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився. Від права керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Кузьмін Є.О. не з`явились, але від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Зазначив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та в матеріалах справи відсутні докази того, що він взагалі керував транспортним засобом, тому провину не визнає. Просив закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Раніше у судовому засіданні 13.04.2023 року ОСОБА_1 надав суду документи, що він є військовослужбовцем, а також медичні документи про отримання вогнепального осколкового поранення та контузії, тому зазначив, що можливо не зможе з`явитись до суду у зв`язку з реабілітацією.

Частиною 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення може розглядатися під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 .

Вивчивши заяву ОСОБА_1 та раніше надані документи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного та іншого сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року за № 1103 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка зокрема, керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди такої особи на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У пункті 2 Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння визначено у пункті 3 Розділу І Інструкції, серед них, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів.

Пунктами 6 та 7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, за змістом вищенаведеного законодавства, водій на вимогу поліцейського зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння, який проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відмова водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці поліцейським та у медичному закладі утворює в діях водія склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 додано: рапорт поліцейського про відсутність свідків при складанні протоколу, оскільки документ складався під час дії комендантського часу; копія посвідчення водія категорії «В» та «С»; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з д/н № НОМЕР_1 ; фото т/з ВАЗ 2101 з д/н № НОМЕР_1 ; довідку про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В» та «С»; направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного або іншого сп`яніння від 25.04.2023 року; CD-R диск із відеозаписом з місця події.

Свідки правопорушення відсутні.

Зі змісту відеофайлів, не вбачається підтверджень того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 з н/з НОМЕР_1 та був зупинений працівником поліції. Відеозапис розпочинається з того, що на відео стоїть чоловік, який представився ОСОБА_1 . На питання поліцейських відповідав, що не керував транспортним засобом та не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, спочатку погоджувався пройти медичний огляд на стан сп`яніння в лікарні, а згодом відмовився, оскільки поясняв, що не керував автомобілем. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що у комендантську годину повертався додому та із автомобіля вирішив забрати документи, просив надати фіксацію того, що він керував транспортним засобом.

Також на одному із відеофайлів відображений рух транспортного засобу схожого на ВАЗ 2101, але з вказаного відео неможливо встановити хто саме керував транспортним засобом, а так само не видно дорожній номер транспортного засобу, крім того зазначене відео було знято невідомим пристроєм та з невстановленого монітора, з якого відтворювалося відео.

Отже вивчивши надані суду відеофайли встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався з пропозицією поліцейського проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки заперечував факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, вона містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними пристроями.

Переглядаючи CD-R диск із відеозаписами встановлено, що на нього було записано три відеофайли, які ймовірно були здійснені працівником поліції на власний технічний пристрій, а тому надані із власного технічного пристрою відеозаписи не можуть бути належними та допустимими доказами по справі.

Також переглянуті перші два відеофайли не містять позначень дати, часу і місця, як вимагає вищевказана відомча інструкція.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), Карелін проти Росії рішення від 20.09.2016 р., заява № 926/08), як і у кримінальному провадженні, суд в справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Дане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оскільки матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого складу адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 268 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя В.М. Любчик