КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1562/2023 Суддя І інстанції - Притула Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за участю ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Кидалова Ігоря Миколайовича апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року про визнання ОСОБА_1 , яка народилася: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , не працює, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 18.07.2022 о 22.05 в м. Києві по вул. Січових стрільців, 48 керувала автомобілем марки «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в результаті огляду за допомогою газоаналізатора приладу «Drager Alkotest-6820», який видав результат 0,36 проміле, а також пройшла огляд у лікаря-нарколога, в результаті якого було встановлено результат тестування - 0,22 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а) ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді місцевого суду від 25 листопада 2022 року про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не виконав вимоги закону та не з`ясував всі обставини справи, не забезпечив повного, всебічного та справедливого розгляду справи, факт правопорушення не встановлений матеріалами справи, оскільки у неї не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, вона не була згодна з показниками газоаналізатора, поліцейськими було знищено доказ у справі, судом було здійснено упереджену оцінку доказів у справі, не застосовано ст. 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки вона не була присутня про розгляді справи та отримала копію постанови 28.02.2023.

Відповідно до чч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до протоколу серії ААД №149834, вона о 22.05 в м. Києві по вул. Січових стрільців, 48 керувала автомобілем марки «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Drager Alkotest-6820». До протоколу було додано результат тестування на алкоголь з використанням приладу газоаналізатор «Drager Alkotest-6820», в якому вказано результат - 0,36%. Оскільки ОСОБА_1 не погодилась з таким результатом, вона була направлена на огляд до лікаря-нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія». У Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який було заповнено 18.07.2022 в КНП «Київська міська клінічна наркологічна лікарня «Соціотерапія» вказано результати тестування ОСОБА_1 - 0,22 проміле.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, висновку судді місцевого суду не спростовують.

Розгляд справи в місцевому суді у відсутність ОСОБА_1 не може бути підставою для скасування постанови судді місцевого суду. Таке посилання апелянта на розгляд справи місцевим судом у її відсутність, з точки зору суду апеляційної інстанції, не є правовою підставою для скасування судового рішення, оскільки вона свої права, передбачені ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у повній мірі реалізувала у суді другої інстанції.

В матеріалах справи також міститься Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відеозапис з портативного відеореєстратора 477769, результат тестування з газоаналізатора «Drager Alkotest-6820», Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 18.07.2022 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом №003825.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції було витребувано з КНК «Київська міська наркологічна клінічна лікарня» «Соціотерапія» Акт медичного огляду та результати обстеження для визначення наявності або вимірювання змісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу - газоаналізатор «Drager Alkotest-6820» №695 та 696.

Також є безпідставним посилання апелянта на положення Віденської Конвенції про дорожній рух. В ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

В п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно чч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Посилання апелянта на те, що у неї був підвищений артеріальний тиск, в зв`язку з чим вона вживала лікарські засоби, що містять етанол, що помилково було визначено як перебування у стані алкогольного сп`яніння, висновку суду не спростовує, оскільки згідно з п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється як керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи,

При розгляді даної справи суддя районного суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду немає.

Оскільки апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, він підлягає поновленню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.