12.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/6333/23
Номер провадження3/205/3161/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу серія ААД № 265410 від 11.06.2023 року водій, ОСОБА_1 , 11.06.2023 року о 00 год. 15 хв. по вул.Кості Гордієнко, буд. 25 у м. Дніпро, керував транспортним засобом «ВАJAJ B15 BOXER BM 125 X», д/н НОМЕР_1 , при цьому не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимогу п.п. 2.4 та 8.9 б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП (невиконання водіями вимог про зупинку).

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Європейський Суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях (наприклад, «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) зазначав, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зі змісту протоколу серії ААД № 265410 від 11.06.2023 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 , уповноваженою особою було роз`яснено, що такий протокол надсилається до розгляду до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначенням дати такого розгляду 12.07.2023 року о 10 год. 00 хв. Однак, у вказаний день та час особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомив, будь яких заяв чи клопотань від нього до суду також не надходило.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаний про складання відносно нього протоколу у справі про адміністративне правопорушення, та передачу такого адміністративного матеріалу на розгляд до органу судової влади, фактично не виявив власної зацікавленості до розгляду судом адміністративної справи відносно нього.

З огляду на наведене, суд, беручи до уваги необхідність додержання принципу розумності тривалості судового провадження, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. А відтак, з огляду на викладені обставини та вимоги закону, суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, у відповідності до положеннями ст. ст.280,283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Суд вказує, що відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з тим, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою, відповідно до закону, кримінальної відповідальності.

Однак, в наданих суду матеріалах справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, наявний лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт капрала поліції поліцейського взводу №1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тлустенко Д.В.

При цьому, матеріали справи не містять показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису інкримінованого правопорушення. Також зі змісту матеріалів справи вбачається, що показання свідків правопорушення (у разі його вчинення) працівником поліції не відбиралися, до матеріалів справи копії таких показань відповідно не надано, посилання на показання свідків в протоколі та у зазначеному рапорті відсутні.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Так само, сам по собі рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не є джерелом доказів,та не може вважатися належним і допустимим доказом учинення позивачем такого адмінправопорушення, так як він складений зацікавленою у результаті розгляду справи особою.

Таким чином, будь-які інші належні, достатні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Також слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи достатніми, належними і допустимими доказами не підтверджено факт порушення вимог чинного законодавства, а саме вимог ч.1 статті 122-2 КУпАП, громадянином ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, в суду відсутні правові підстави для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у діяннях притягуваної особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 122-2, 247 ч.1 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д. В. Мовчан