Справа № 364/39/23
Провадження № 3/364/75/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року,суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230873 від 02.01.2023 року, громадянин ОСОБА_1 02.01.2023 року, близько 12 годин 35 хвилин, по вул. Центральна, с. Городище-Пустоварівське, Білоцерківський район, Київської області,керував мотоциклом марки МІНСК, який не зареєстрований в установленому порядку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкокоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку приладом «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова Володарського районного суду Київської області від 08.08.2022 року вказує, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав та вказав, що 02.01.2023 року в с. Городище Пустоварівське Білоцерківського району Київської області приблизно після 12 години, він був зупинений працівниками поліції, які повідомили його, що складають відносно нього два протоколи про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом без відповідних документів та за керування транспортним засобом який не зареєстрований у встановленому законом порядку. Протоколи підписував не читаючи, а лише побачив, що вони складені відносно нього. Копії протоколів чи постанов працівниками поліції не вручалися та не надсилалися. Для встановлення своєї особи при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, на вимогу працівників поліції ним було надано посвідчення водія яке зареєстроване в додатку «Дія».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Міхеєва Є.Г. заявила клопотання про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи дане клопотання тим, що матеріали справи не містять доказів відмови особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Під час складання протоколу посадова особа, що його складала не встановила час керування (зупинки ) транспортним засобом, зазначивши дату «02.01.2022», у той час як протокол складено 02.01.2023, дані про свідків які могли б ствердити, що водій дійсно відмовився від проходження освідування на виявлення стану сп`яніння в протоколі відсутні. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений з порушенням, де не вказано дата та місце його створення, не зазначені відомості про свідків. Диск із відеозаписом події з боді-камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи виявився пустим, а на адвокатський запит відповідальна особа Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повідомила, що такий запис зберігається тільки один місяць.

Захисник Представник ОСОБА_1 адвокат Гогоша П.Б. підтримав клопотання захисника Міхеєвої Є.Г. та просив задовольнити його.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення захисників, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає зокрема, у випадку повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення).

Виходячи з положень ст. 8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «Allenet de Ribemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

П. 12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції вказує, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

П. 1 розділу ІІІ даної Інструкції визначає, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Матеріали справи містять направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції яке складено з порушенням вимог Інструкції не містять письмових доказів, що громадянина ОСОБА_1 було направлено на освідування на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, що суперечить вимогам Інструкції № 1452/735, яка визначає, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Уповноважені особи при складанні протоколу не вказують жодного свідка, який може ствердити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить будь яких відомостей, що ОСОБА_1 пропонувалося освідування на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чи він від такого освідування відмовився.

Диск запису з нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт відмови від освідування громадянином ОСОБА_1 , оскільки він виявився порожнім.

07.04.2023 року Володарським районним судом Київської області зроблено відповідний запит до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області щодо надання належної копії відеозапису , який є додатком до протоколу серії ААБ № 230873 (а.с. 40), на момент розгляду справи будь яка відповідь до суду не надійшла.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи вище викладене та інші докази у їх сукупності, вважаю, що органом, який направив адміністративний матеріал до суду, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247 п.1 ч.1 , ч.2 ст.130 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.