Справа №461/2810/23
Провадження №3/461/1191/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старший стрілок, старший солдат військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.212-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 , здійснив незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

У ході проведення комісійної перевірки дотримання вимог законодавства в сфері охорони інформації з обмеженим доступом, 24.02.2023 о 10:00 оперативним співробітником 1 сектору 2 відділу 1 ГВ 6 управління ДВКР СБ України, спільно з командиром 2 роти військової частини в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , встановлено наступні порушення.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході виконання службових обов`язків, 20.02.2023 здійснив копіювання на електронно-обчислювальну машину марки «НР» (далі - ЕОМ), яка знаходилась в приміщені казарми в/ч НОМЕР_1 , наступний електронний файл документа, а саме C://СКЛАД - «ШТАТКА ПРАВИЛЬНА», створений 10.01.2023, що містить список особового складу військової частини НОМЕР_1 , з зазначенням займаних посад, військових звань, військово-облікових спеціальностей, особистих даних військовослужбовців (дата народження, ШБ, сімейний стан, близькі родичі, ІПН, фактична адреса проживання), укомплектованість.

Під час огляду зазначеного файлу було з`ясовано, що в ньому містяться відомості, які підпадають під дію пункту 1.4. «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію», затвердженого наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача ЗС України від 22.11.2017 № 408, розголошення яких може призвести до втрати службової інформації, що є власністю держави.

При цьому, старший солдат ОСОБА_1 , пояснив, що вищезазначений файл був ним скопійований на вказаний ЕОМ з метою використання в службовій діяльності.

При цьому, вказаний ЕОМ не є категорованим у встановленому законодавством порядку та не призначений для обробки інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

Водночас, з`ясовано, що витоку інформації з обмеженим доступом не відбулося, оскільки вона була своєчасно вилучена, а ЕОМ відформатований.

Таким чином, ОСОБА_1 через особисту недисциплінованість порушив вимоги пунктів 13, 14, 38 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженою постановою KM України від 19.10.2016 № 736, чим створив передумови до витоку службової інформації.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 4 ст.212-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі; викладенні у протоколі про адміністративне правопорушення обставини визнає.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 4 статті 212-6 КУпАП передбачена відповідальність за Незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.4 ст.212-6 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №15/22 від 24.02.2023 року;

- актом знищення інформації від 24.02.2023 року;

- протоколом огляду від 24.02.2023 року;

- поясненнями ОСОБА_1 .

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, в дохід держави, з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,8 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско