Справа № 405/187/23
провадження № 3/405/30/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`єва К.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ГУ ДПС у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, одружену, яка працює головним бухгалтером ПОГ «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства глухих» та проживає по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №475977 від 09.01.2023 вбачається, що 09.01.2023 о 13 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ПОГ «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства глухих» вчинила порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку в частині внесення недостовірних даних в декларації з ТДВ, які підписані посадовою особою ПОГ «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства глухих» ОСОБА_1 , через невиконання нею службових обов`язків, в результаті чого завищено суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника банку на суму 72727 грн., за вересень 2022 та відмовлено в наданні суми бюджетного відшкодування на 488 грн. за вересень 2022 відповідно Акту від 09.01.2023 №70/11-28-07-01/03972867, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судові засідання, які призначались до розгляду 19.01.2023, 06.02.2023. 13.02.2023, 23.02.2023. 07.03.2023, 17.03.2023, 27.03.2023, 10.04.2023 ОСОБА_1 не з`явилась, від її захисника адвоката Сьори О.М. надходили заяви, у яких захисник просила відкласти розгляд справи з підстав оскарження директором ПОГ «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства глухих» податкового повідомлення рішення.

Головний державний інспектор відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Кіровоградській області Трофименко С.В. в судові засідання не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила.

Враховуючи, що станом на день звернення до суду з цим протоколом вже минули строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Відповідно до ч. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Посадового особою ГУДПС в Кіровоградській області помилково зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП 09.01.2023 о 13 год. 30 хв., яку він ототожнив з моментом складання відносно ОСОБА_1 протоколу №475977 від 09.01.2023, оскільки Актом від 09.01.2023 №70/11-28-07-01/03972867 про результати документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання ПОГ «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства глухих» податкового законодавства при декларуванні відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за вересень 2022 року, встановлено порушення податкового законодавства за вересень 2022 року, враховуючи вимоги ч. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, відлік строку притягнення ОСОБА_1 починається з 21.10.2022 та спливає 21.01.2023.

Суд вважає неспроможними доводи захисника про те, що директором ПОГ «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства глухих» оскаржується податкове повідомлення рішення у справі №340/286/23, оскільки у вказані справі ними оскаржується податкове повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій від 09 грудня 2022 року № 1, яке складено внаслідок порушення податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року у Деклараціях від`ємного значення з ПДВ, а в даній справі ОСОБА_1 ставиться в провину порушення податкового законодавства за вересень 2022 року, тобто вказаний адміністративний позов по якому було відкрито провадження не стосується протоколу №475977 від 09.01.2023.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки 09.01.2023 №70/11-28-07-01/03972867, інші докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України у випадку якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п. 56.4 ст. 56 ПК України).

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

В матеріалах відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 09.01.2023 №70/11-28-07-01/03972867.

Акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, єдиною правовою підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП є наявність на момент складення такого узгодженого грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акту документальної позапланової виїзної перевірки, є передчасним.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказані вище обставини вказують на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 38, 163-1, 247, 283-291 КУПАП, суд -

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва