Справа № 462/6856/22 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 33/811/511/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника-адвоката Козія Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Козія Т.В. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2023 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 20.11.2022 о 01:25 год. у м. Львові на вул. Любінська-Яворницького, керував транспортним засобом «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_1 та випив алкоголь після зупинки на вимогу поліцейських, до проведення уповноваженою особою медичного огляду та за допомогою приладу «Драгер» з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Козій Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді змінити, визнати ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що 17.03.2023 судом було проголошено короткий текст постанови, та повідомлено, що повний текст буде проголошено 20.03.2023. Згідно з відомостями з ЄДРСР, оскаржена постанова оприлюднена 21.03.2023, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Звертає увагу на те, що з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вул. Любінська-Яворницького у м. Львові. Після зупинки ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та зробив вигляд, що п`є з порожньої пляшки.

Працівником поліції одразу ОСОБА_1 було звинувачено в адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 130 КУпАП та розпочато складання адміністративного протоколу.

При цьому, працівники поліції не вжили заходів, щоб переконатися та зібрати докази вживання саме алкоголю ОСОБА_1 після його зупинки.

Не підтвердили цю обставину і свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у своїх письмових поясненнях зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, а не вживав алкоголь після зупинки.

Вважає, що складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а також винесення оскаржуваної постанови судом, не грунтується на фактичних даних, його причетність до вказаного адмінправопорушення не підтверджується жодним належним доказом.

Наголошує, що ОСОБА_1 не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Козій Т.В. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції захисник Козій Т.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши захисника Козія Т.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 234289 від 20.11.2022(а.с. 1);

відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого на якому зафіксовано, факт вживання алкоголю ОСОБА_1 . Після таких дій ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що своїми діями він вчиняє адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповів, що він на даний момент не керує транспортним засобом. У подальшому працівники поліції у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд, але останній відмовився. ОСОБА_1 наголошував, що вживав алкоголь вже після того, як його зупинили працівники поліції, а транспортний засіб був припаркований. Як наслідок відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с 3);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №415451 від 20.11.2022 (а.с. 7).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

За змістом п. 2.10 (є) ПДР водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Як вбачається з переглянутого в ході апеляційного розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського Булда В.В. дійсно вживав алкоголь із пляшки. Крім того на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово вказував про те, що вживав алкогольні напої вже після того, як було зупинено транспортний засіб, від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після того, як транспортний засіб було зупинено на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою огляду є неспроможними, та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції вірно встановлено, що дії ОСОБА_1 , які полягають у вживанні алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, є порушенням п. 2.10 «є» ПДР, та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Відтак підстави для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просить захисник Козій Т.В. відсутні.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику Козію Т.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2023 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Козія Т.В. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах