ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 Справа №607/11850/23
провадження № 3/607/4861/2023
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_2 , фізична особа-підприємець,

за ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 066349 від 27.06.2023, 24.06.2023 близько 22 год. 26 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ФОП ОСОБА_1 допустила, що в барі «BLACK BEST» гучно грала музика, чим порушувала спокій громадян та вимоги ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарно та епідемічного благополуччя населення».

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона є фізичною особою підприємцем та здійснює свою діяльність в підвальному приміщенні. Зазначила, що свідком в справі є сусідка цього закладу, яка має неприязне до них ставлення, тому навмисно викликала до них поліцію.

Дослідивши матеріали, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та ін.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя не може виходити за межі своїх повноважень, і не має права відшукувати докази та обставини, не зазначені у протоколі.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 182 КУпАП настає за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих майданчиках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

У нічний час, із двадцять другої до восьмої години, на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Згідно з додатком 1 до «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщенні житлових та громадських будинків на території житлової забудови», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я №463 від 22.02.2019, у житлових приміщеннях житла І і ІІ категорій, допускається рівень шуму: в день до 40 децибел, в ніч до 30 децибел.

Однак, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що рівень шуму перевищував рівень, установлений санітарними нормами для відповідного часу доби, а саме рівень у 30 децибел.

Окрім того, в наданих, на підтвердження вини ОСОБА_2 , доказах відсутня інформація про те, що остання дійсно перевищувала рівень шуму.

Зокрема, із заяви ОСОБА_3 вбачається лише те, що заклад «BLACK BEST» систематично порушує тишу. Однак в даній заяві остання не зазначила, про те, чи було порушено в той день, 24.06.2023, режим тиші.

Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення також надано пояснення « ОСОБА_4 від 27.06.2023, яка зазначила, що проживає на 2-му поверсі будинку, в підвальному приміщенні якого розташований заклад « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На 1-му поверсі розташований заклад « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Зазначила, що 24.06.2023 о 22:26 чула голосно музику.

Однак, враховуючи те, що вказаний свідок проживає на 2-му поверсі, те, що від мешканців 1-го поверху аналогічних пояснень не було надано суду, а також те, що на 1-му поверсі також розташований заклад, суд критично сприймає пояснення даного свідка.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Як вбачається із рапорту від 24.06.2023 № 17799, за повідомленням ОСОБА_3 до закладу Блек Бест прибули працівники поліції та ними порушень тиші не виявлено.

Таким чином, судом встановлено, що докази які надано суду для доведення вини ОСОБА_2 у порушенні встановлених чинним законодавством правил тиші, не є переконливими і достатніми, на підставі яких суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251,252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. П. Воробель