ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023

Справа № 497/619/23

Провадження № 3/497/315/23

20.04.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Раца Володимир Анатолійович, розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слободзея-Марі Вулканештського району Республіки Молдова, громадянина України, який не працює, зареєстроване місце його проживання: АДРЕСА_1 , особу встановлено на підставі паспорту для виїзду за кордон громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28.11.2016 року, органом 5119,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 року о 12:30 годині в міжнародному пункті пропуску "Виноградівка" прикордонним нарядом "перевірка документів" під час здійснення прикордонного контролю на в`їзд в Україну було виявлено громадянина України ОСОБА_1 стосовно якого відсутня інформація в базах даних та немає відмітки в паспортному документі про перетин кордону з України (виїзд даного громадянина за територію України), а саме перетнув кордон 25.12.2022 року по паспорту громадянина Румунії, тобто без дозволу відповідних органів влади, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991 року.

За даним фактом інспектором прикордонної служби 1 категорії старшим сержантом ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду адміністративного протоколу був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Окрім цього він надав працівникам прикордонної служби розписку, що 27 березня 2023 року о 10:00 годині з`явиться до суду та буде підтримувати зв`язок за мобільним номером телефону, але жодного разу не відповів на телефоні дзвінки. Тобто судом встановлено про обізнаність ОСОБА_1 щодо складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та передачу цього протоколу для розгляду до Болградського районного суду Одеської області, але він ігнорує судові виклики, про причини своїх неявок в суд не повідомляє, хоча може дізнаватися про рух справи на офіційному сайті суду, або телефонами зазначеними на сайті суду. Пояснень з приводу зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення не надав.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст. 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч.1 ст. 256 КУпАП).

Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, які неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч.1, ч.2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

За повідомленням Державної прикордонної служби України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

За результатами досліджених доказів, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, так як він достименно обізнаний про його обмеження у праві виїзду за кордон, як особи яка є військовозобов`язаною, перетнув кордон незаконним засобом, а саме за паспортом громадянина Румунії для виїзду за кордон.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, згідно ст. 251 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №155057 від 23.03.2023 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів;

- рапортом ІПС 1 категорії старшим сержантом ОСОБА_4 від 24.03.2023 року, з якого вбачається, що 23.03.2023 року о 12:30 годині в міжнародному пункті пропуску "Виноградівка" на в`їзд в Україну в пішому порядку за маршрутом Кишинів (Республіка Молдова) - Ізмаїл (Україна) прибув громадянин України, який на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії, в ході перевірки особистих речей було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- інформацією з бази даних щодо перетину державного кордону громадянином України ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_3 25.12.2022 року перетнув державний кордон на виїзд за паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_2 ;

- паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 28.11.2016 року, в якому наявна тільки одна відмітка про виїзд в 2022 році з території України, а саме 24.02.2022 року;

- паспортом громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 07.07.2021 року, в якому наявні відмітки про виїзд ОСОБА_1 в 2022 року з території України, в останє 17.12.2022 року.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, з метою виховання правопорушника, попередження вчинення ним нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі, передбаченому санкцією даної статті, як необхідне та достатнє, а не більш серйозних стягнень, передбачених ч.1 ст. 204-1 КУпАП

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536.80 гривень.

Керуючись ст. ст. 9-11, 33, 40-1, 204-1, 221, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400.00 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А.Раца