П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бохонкович Василя Євгенійовича, про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міькрайонного суду Закарпатської області перебуває справа про адміністративне правопорушення, порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , за ст. 485 МК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом із тим, від його представника адвоката Бохонкович В.Є., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Клопотання мотивовано тим, що 19.04.2023 року до адвоката звернувся клієнт - ОСОБА_1 , та на ту обставину, що у сторони захисту відсутні матеріали справи просить суд відкласти розгляд справи на іншу зручну для суду дату, про що повідомити адвоката зручним способом. Крім того з метою ознайомлення з матеріалами справи просить для забезпечення права на ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та для можливості реалізації його прав та обов`язків, просить - внести його дані РНОКПП НОМЕР_1 до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №308/4289/23.

Також, адвокат просить суд: з огляду на значну віддаленість суду (понад 400 кілометрів) від місця здійснення ним адвокатської діяльності, яким є місто Луцьк, зважаючи на карантинні обмеження, просить суд, проводити судові засідання з розгляду справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» з обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон НОМЕР_2 .

При цьому адвокат посилається на ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.ч. 1, 4 ст. 526 МК України, ч.7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, Наказ Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 за №196 про затвердження Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, Рішенням Ради суддів України №63 від 30.10.2020.

Адвокат вказує на те, що особисто бажає брати участь у судових засіданнях з метою належного захисту прав його клієнта, повідомляє, що з його сторони буде забезпечено належний рівень інтернет з`єднання та відповідну роботу обладнання для проведення відео конференції.

Дослідивши матеріали справи, подане представником клопотання приходжу до наступного висновку.

Статтею 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Відповідно дост. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень МК, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1,4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Нормами КУпАП не передбачено проведення дистанційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому виходячи з положень ч. 1ст. 2 цього Кодексу, для забезпечення об`єктивного та оперативного розгляду справи, вважаю за можливе застосувати аналогію закону з процесуальними нормами КПК України, а саме зі ст. 336 КПК України, якими врегульовано вказане питання.

За приписами ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Положеннями ст. 336 КПК України встановлений чіткий порядок та зазначені основні умови проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Так, у вказаній статті зазначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: - неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; - необхідності забезпечення безпеки осіб; - проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; - необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 336 КПК України дистанційне судове провадження може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, Верховному Суді України під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких належить до компетенції суду.

Згідно з вимогами ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Постановлення рішення про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду застосовується із врахуванням обставин, що зазначаються у клопотанні про таку участь. Даний спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, у зв`язку з чим повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим участь сторони в судовому засіданні.

Необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень, залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Крім того, такий спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, та має бути зумовлений обґрунтованими причинами, які перешкоджають, ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони чи її представника в судовому засіданні.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому провадженні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби.

Представником ОСОБА_1 , адвокатом Бохонковичем В.Є., у клопотанні не наведено причин, які мають винятковий характер, унеможливлюють чи ускладнюють його безпосередню участь у призначеному судовому засіданні. Слід зазначити, що клопотання представника ґрунтується лише на підставі того, що є значна віддаленість суду від місця здійснення адвокатської діяльності, яким є місто Луцьк, та карантинні обмеження. Інших підстав не вказано.

Разом з тим, віддаленість учасників судового розгляду від місцезнаходження суду чи перебування їх в іншому населеному пункті, а також введення воєнного стану на території України та продовження дії карантину не є підставою для підтвердження необхідності саме такої участі в судовому засіданні та позбавляє можливості, зокрема, представника особи з`явитись у судове засідання. У клопотанні не зазначено які саме карантинні заходи що запровадженні в Україні не дають змоги адвокату прибути в судове засідання.

Згідно поданої заяви про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, на переконання суду, об?єктивних причин неможливості прибути в судові зсідання представником особи відносно якої складено протокол не наведено.

Слід вказати і на те, що сторони по справі, їх представники мають змогу усі документи (заяви, пояснення, клопотання, заяви про ознайомлення з матеріалами справи тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом; а учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їх відсутність за наявними в справі матеріалами або відкладення судового засідання у вищезазначені способи.

Окрім того, суд констатує, що наявні і технічні перешкоди в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, які є перешкодою у проведенні судового засідання у справі в режимі відеоконференції, оскільки у приміщенні суду наявна обмежена кількість залів судових засідань обладнаних системою відеоконференцзв`язку, та враховуючи навантаження з розгляду справ в Ужгородському міськрайонному суді, такі використовується для зв`язку з місцями попереднього ув`язнення осіб, які перебувають під вартою, та установами виконання покарань, та розглядаються справи у яких особи тримаються під вартою.

Крім того, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Однак, суд звертає увагу на те, що безпосередньо організація проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно ст. 366 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд ( або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення , або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні.

Таким чином, проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участю сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників нормою ст. 336 КПК України не передбачено.

З урахуванням наведених міркувань суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Бохонковича В.Є. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та приходить до висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 336 КПК України, ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», -

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення, порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України на 10 год. 30 хв. 09.05.2023 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Бохонковича Василя Євгенійовича, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош