ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5993/23
провадження № 3/753/2917/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2023 року приблизно о 12 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda» з явними ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені, не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівників поліції.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено документально.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 в протоколі підписом засвідчив, що йому повідомлено, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва, проте до цього часу, ОСОБА_1 не цікавився провадженням у справі, жодних клопотань не подавав.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол ААД № 241210 /а.с.1/, направлення /а.с.3/, відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення двічі протягом року /а.с. 5-14/, компакт-диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських /а.с.15/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 :

-14.12.2021 р. був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП до штрафу в сумі 34000 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння;

-26.08.2022 р. був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння .

Таким чином, судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 130 КУпАП, та знов вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 /десять років/ та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв