Постанова

Іменем України

20 квітня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/604/23

провадження № 3/578/325/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув у судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , дата і місце народження: 1.06.1956, смт Краснопілля Сумської області; громадянство: УКРАЇНИ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

та установив:

У квітні 2023 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 112716 від 15.04.2023 та адміністративний матеріал до нього стосовно гр. ОСОБА_2 за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/.

До вказаного протоколу долучені наступні матеріали: пояснення від ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; Акт вилучення від 15.04.2023 табаку вагою 400 грам; КВИТАНЦІЯ про отримання речей, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 69; РАПОРТ про інформація щодо зареєстрованого ЄО за № 975 від 15.04.2023.

При розгляді справи в суді ОСОБА_4 надав пояснення, що вирощує на власній земельній ділянці тютюн для власних потреб. Продав знайомій особі невелику кількість тютюна.

Фактичні обставини, встановлені судом

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 112716 від 15.04.2023 випливає, що гр. ОСОБА_5 15.04.2023 об 11:30 год. за АДРЕСА_1 , здійснив продаж тютюнового табаку без ліцензії, чим порушив статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 156 КУпАП.

З Акту вилучення від 15.04.2023 та КВИТАНЦІЇ про отримання речей, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення (номер справи про адміністративні правопорушення ВАВ № 112716 від 15.04.2023) № 69 випливає, що за АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 у присутності понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було вилучено 400 грам табаку власного виробництва та у подальшому передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та мотиви суду

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 156 КУпАП «Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами», є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Зазначені відносини регулюються законами України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», постановою Кабінету Міністрів України «Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 23.04.2003 № 567 та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до статті 2 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» зі змінами та доповненнями (далі також Закон № 481) виробництво тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.

При цьому згідно із статтею 4 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» виробництво це економічна діяльність, результатом якої є продукція. Це поняття використовують для позначення всіх видів економічної діяльності. Готова продукція це продукція, процес перероблення якої завершено.

Крім того, статтею 1 Закону № 481 визначено, що тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Статтею 15 Закону № 481 також визначено, що оптова торгівля на території України тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю тютюновими виробами. Роздрібна торгівля тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 156 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у здійсненні роздрібної або оптової, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, дохожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення, не є достатнім доказом, котрий дає підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 156 КУпАП.

Фізичні особи та фізичні особи підприємці, які здійснюють продаж вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній, садовій і городній ділянках тютюнової сировини, не повинні отримувати ліцензію і не є суб`єктами правопорушення передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що продав незначну кількість табаку, вирощеного на власному городі, але цей факт не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності. Водночас регламентований статтею 62 Конституції України та закріплений у статті 7 КУпАП принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на її користь.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом».

РАПОРТ є внутрішнім документом уповноваженого підрозділу поліції і не є доказом вини ОСОБА_1 у розумінні статті 251 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною, і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні статті 251 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Майно, вилучене за Актом від 15.04.2023, після набрання рішенням законної сили, підлягає поверненню заінтересованій особі.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 40-1, 247, 251 ,252, 256, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя першої інстанції, -

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 112716 від 15.04.2023 стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Майно: тютюн загальною вагою 400 (сто) грам, вилучене за Актом від 15.04.2023, після набрання рішенням законної сили, повернути заінтересованій особі ОСОБА_8 .

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР