Справа № 442/2321/23
Провадження №3/442/930/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2023 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПрАТ ТЕК «Західукртранс», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ВАВ №782246 від 03.04.2023, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу, зокрема, 03.03.2023, ухилявся від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, не приймав участі у вихованні, навчанні своєї доньки, не цікавився її життям та здоров`ям, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшло письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, в якому просить провадження в адміністративній справ закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.11.2010. Від даного шлюбу у них є спільна дитина - ОСОБА_2 , яка від народження проживає з матір`ю. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №2-3428/2009 на нього покладено обов`язок сплачувати в користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі частини щомісячного доходу, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2009 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні №58072973 від 01.04.2023, виданого державним виконавцем, заборгованість по аліментах відсутня, такі сплачуються систематично, кожного місяця, починаючи з 29.10.2009.

Крім цього, вказує на те, що ОСОБА_3 жодного разу не повідомляла його про необхідність додаткових витрат на дитину. Він ніколи не ухилявся від обов`язків з виховання дитини, хотів спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, у чому постійно йому перешкоджала її матір. А тому він зайняв позицію уникати суперечок, щоб не травмувати неповнолітню доньку. Він ніколи не становив небезпеки для своєї дитини, не застосовував фізичного чи психічного насильства, недопустимих методів виховання тощо.

Також вважає, що ОСОБА_3 з метою безпідставного позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим подала до суду відповідний позов, звертається з різними скаргами на нього в поліцію та в Орган опіки і піклування. Комісією Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради вирішено не позбавляти його батьківських прав, про що складено відповідний висновок від 02.03.2023, який представником Органу долучено до матеріалів цивільної справи №442/1012/23.

Вважає, що вказані у протоколі обставини, не є достатньою підставою для висновку про його ухилення чи невиконання покладених на нього обов`язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення не визнав та підтримав викладене ним у письмових запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення. Доповнив, що раніше він намагався спілкуватися з дитиною, однак, йому чинили в цьому перешкоди, у зв`язку з чим він перестав наполягати на зустрічах, зокрема, щоб уникнути травмування дитини. При цьому, ні дитина, ні її мати, жодного разу не звертались до нього за допомогою. Натомість, коли він з донькою випадково зустрічається на вулиці, вона уникає з ним розмови, намагається обійти його іншим шляхом. Не заперечує, що він не ходив до доньки до школи, так само, як і не ходить до своєї доньки від другого шлюбу в садочок, цим займається його дружина. Однак, звертає увагу, що він працює водієм вантажного автомобіля і, як правило, перебуває у відрядженнях, в тому числі, за кордоном. Завдяки цій роботі він має змогу утримувати своїх дітей, зокрема, сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_2 . Тому вважає звинувачення щодо його ухилення від батьківських обов`язків безпідставними.

Також зазначив, що ОСОБА_3 13 років (від народження дитини) не мала до нього претензій з приводу його участі у вихованні доньки, її цікавила лише сплата аліментів. На теперішній час, на його думку, вона почала звертатися до поліції та суду лише з тією метою, щоб її теперішній чоловік міг звільнитися від військової служби, так як у них є ще двоє спільних дітей.

У розгляді даної справи також взяла участь представник ОСОБА_3 (матері дитини) адвокат Шулак О.І., оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 , з якою остання звернулася в поліцію, про невиконання батьком обов`язків по відношенню до дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні адвокат Шулак О.І. пояснила, що ОСОБА_1 13 років не цікавився своєю донькою ОСОБА_4 . ОСОБА_3 надіялася, що батько змінить своє відношення до дитини, тому до цього часу нікуди не зверталася з відповідними заявами. Проте, останній не вчиняє жодних дій, щоб налагодити стосунки з дитиною, а тому, нічого не змінюється. Вони проживають в одному селі із батьком і періодично бачаться, але ОСОБА_1 при зустрічі відвертається від доньки і не хоче звертати на неї уваги. Він не цікавиться здоров`ям дитини, її життям, не вітає зі святами, хоча жодним чином йому не чинилася у цьому перешкоди. Зазначила, що ОСОБА_1 нікуди не звертався з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною чи визначення часу для зустрічей з нею. Тому вважає, що батько ОСОБА_2 вже протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не бажає нічого змінювати. У зв`язку з наведеним просить притягнути його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП України.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали, надані органом національної поліції на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю, що зібрані докази є сумнівними і недостатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП. При цьому, приходжу такого висновку з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У той же час, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься невиконання безпосередньо обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. При цьому, як зазначалось вище, положеннями ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено відповідальність саме за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Однак, викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає вимогам диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення адміністративного правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, у зазначеному протоколі відсутнє посилання на норму закону, яка передбачає обов`язкищодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, зважаючи на те, що суть правопорушення полягає у їх невиконанні, а диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП вказує на відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків. Тобто, диспозиція цієї статті є бланкетною, що зумовлює необхідність вказівки на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей.

Разом з тим, у суті адміністративного правопорушення, викладеній у протоколі, зазначається, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу, зокрема 03.03.2023, ухилявся від виконання батьківських обов`язків, при цьому, перебуваючи за адресою свого проживання.

Беручи до уваги письмові пояснення малолітньої ОСОБА_2 , її матері - ОСОБА_3 , класного керівника дитини ОСОБА_5 , згідно з якими ОСОБА_1 не цікавиться дитиною, ні її навчанням, ні здоров`ям, не спілкується з нею, у таких поясненнях, як і в інших письмових доказах справи, відсутні будь-які вказівки (пояснення чи дані) саме на згадану дату - 03.03.2023, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у протиправних діях чи бездіяльності, зокрема зазначеного числа. Водночас, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо негативних наслідків вчинення правопорушення, у тому числі, порушення прав чи обмеження законних інтересів дитини.

Матеріали справи містять також заяву ОСОБА_3 від 13.02.2023, з якою остання звернулася в правоохоронні органи. У такій заяві мати ОСОБА_2 , 2009 року народження, зазначила що батько ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання дитини.

У той же час, представник заявника у судовому засіданні пояснила, що підставою звернення з такою заявою слугувало те, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не змінює свого відношення до доньки, оскільки не цікавиться нею, і ОСОБА_3 саме зараз вирішила звернутися в поліцію з відповідною заявою. Як наслідок, за результатами розгляду такої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, зібрані правоохоронним органом докази жодним чином не спростовують пояснень ОСОБА_1 батька дитини, який не відмовляється брати участь у її вихованні та стверджує, що навпаки, у цьому саме йому чинилися перешкоди, так як у ОСОБА_3 інша сім`я, в якій проживає їх спільна донька, а щоб не травмувати дитину, не наполягав на зустрічах з нею та спілкуванні. При цьому, у наданні допомоги ніколи не відмовляв, оскільки і звернень до нього не було з цього приводу, а тривала його відсутність спричинена частими та довготривалими відрядженнями.

Тож, яким саме чином проявляється злісне ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, встановити матеріалами справи не надається можливим.

Натомість, як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, виданого державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3428/2009 від 21.12.2009 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_6 аліментів на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини щомісячного доходу, починаючи з 29 жовтня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 01.04.2023 заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів відсутня; платежі здійснювалися регулярно, щомісяця.

Таким чином, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та беззаперечних доказів щодо обставин правопорушення, є недостатнім доказом для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.184, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Марія Грицай