Номер провадження: 33/813/425/23
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І, захисника Ошаріна Д.С. представника Одеської митниці Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Анточ Н. на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 21.02.2023 відносно:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина ФРН, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про закриття провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 481 МК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції було закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Німеччини ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 481 МК України на підставі п.1 ч.1 ст. 247 МК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови, 30.09.2022 о 10 год. 54 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку з України в Молдову, в`їхав легковий автомобіль «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_3 . У даному автомобілі прямував у якості пасажира гр. ОСОБА_2 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за паспортними даними гр. ОСОБА_2 встановлено, що у попередніх періодах вказаним громадянином ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості, щодо подальшого вивезення, а саме: 17.03.2019 гр. ОСОБА_2 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до одного року», тобто, до 17.03.2020, транспортний засіб особистого користування, а саме - легковий автомобіль «AUDI A6», реєст. номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , країна реєстрації Німеччина, через відділ митного оформлення №1 митного поста «Кучурган», пункт пропуску «Кучурган Первомайськ» Одеської митниці ДФС. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу особистого користування на момент складання протоколу відсутня.

Документів щодо продовження терміну доставки транспортного засобу внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу особою надано не було, в будь - яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертався.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_2 не вивіз за межі митного кордону України вищевказаний транспортний засіб особистого користування, який було ввезено на митну територію України, чим перевищив строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб.

За вказаних обставин, на підставі ст. ст. 459, 494 МК України, посадовою особою митниці у відношенні особи було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДМС Анточ Н. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- відповідно до ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Приписами ч. 6 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

- громадянином ОСОБА_2 не було надано до Одеської митниці жодних документів щодо непереборних обставин, та продовження митними органами строку на тимчасове ввезення транспортного засобу;

- перевіркою встановлено, що за інформацією, яка наявна в базі даних ПІК АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби «Автотранспортні засоби» на день розгляду даної справи у Малиновському райсуді м. Одеси легковий автомобіль AUDI A6», реєст. номер НОМЕР_2 продовжував перебувати в Україні з порушенням митних правил;

- встановлений законом обов`язок щодо зворотного вивезення транспортного засобу вважається виконаним саме з моменту завершення митного режиму «тимчасове ввезення» та фактичного вивезення транспортного засобу за межі митної території України;

За таких обставин, представник Одеської митниці Анточ Н. просить скасувати постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 21.02.2023 та постановити нову, якою громадянина Німеччини ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Водночас, 06.04.2023 на адресу апеляційного суду надійшли доповнення представника Одеської митниці Харлашиної О.О., в яких зазначено наступне.

На час набрання чинності ч. 6 ст. 481 МК України в новій редакції не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обв`язок щодо його вивезення у встановлений законодавством строк. Редакція ч. 6 ст. 481 МК України є чинною з 22.08.2019. У даному випадку з 17.03.2020 почалася бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення, оскільки такі дії розпочинаються з початку вчинення таких дій і продовжується до їх виявлення або припинення.

Таким чином, до складення протоколу продовжував протиправну бездіяльність.

З 15.06.2021 введено в дію Закон України «Про внесення змін до МКУ щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», яким передбачено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності вказаним Законом фізична особа, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним., має право вивезти за межі митної території України транспортний засіб особистого користування, що був у використанні який перебував на митній території України станом на 31.12.2020 у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, за умови добровільної сплати до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивезення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови митного режиму тимчасового ввезення з дотриманням зазначених умов звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 470, 481, 483 МК України. Також вказаним законом передбачене здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування щодо якого дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Але ж у період дії спеціальних умов, передбачених Законом ОСОБА_4 не здійснив митне оформлення ввезеного транспортного засобу, не скористався законодавчо наданою нагодою щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України та не вчинив жодних дій для виконання умов з метою звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, представник Одеської митниці просить скасувати постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 21.02.2023 та прийняти нову постанову, якою гр. Німеччини ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції зазначеної статті.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Одеської митниці апеляційну Кептене Д.А. апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість захисник Ошарін Д.С. заперечував проти її задоволення та просив залишити оскаржувану постанову без змін.

На адресу апеляційного суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності за участі його захисника, оскільки він перебуває за межами України, що підтверджується відповідною відміткою у його закордонному паспорті.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі МК України), завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Обґрунтовуючи оскаржувану постанову суд 1-ої інстанції послався на те, що автомобіль AUDI A6», реєст. номер НОМЕР_2 перебував на території України на станції технічного обслуговування з початку 2020, однак у зв`язку із запровадженням карантину здійснити його ремонт та отримати необхідні деталі не надалося можливим. В подальшому, на території України було запроваджено воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена, співробітники станції техобслуговування, які знаходилися в м. Херсоні виїхали за межі міста, окрім того, забрати автомобіль також не видавалося можливим.

Більш того, суд 1-ої інстанції послався на те, що на момент ввезення автомобіля на територію України ст. 483 МК України складалася з 3 (трьох) частин, у зв`язку з чим виключається можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Однак, на переконання апеляційного суду оскаржувана постанова не відповідає вимогам зазначених правових норм з таки підстав.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення вказаного правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

На переконання апеляційного суду, триваючим адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що правопорушення передбачене ч. 6 ст. 481 МК України є триваючим.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією листа Міністерства юстиції України, яка викладена в листі №22-34-1465 від 01.12.2003.

Що стосується того, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості вивезти автомобіль у зв`язку із його технічною несправністю, із запровадженням карантину та воєнним станом, апеляційний суд зауважує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Приписами ст. 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявлено митного режиму» якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Натомість, матеріали справи не містять будь-яких відомостей відносно виконання ОСОБА_5 вищезазначених норм або відомостей, які об`єктивно унеможливлювали їх виконання.

Апеляційний суд додатково зауважує, що запровадження на території України карантину та технічна несправність транспортного засобу об`єктивно не перешкоджала ОСОБА_6 повідомити про цей факт митний орган, у встановлений законом строк.

В той же час, апеляційний суд зауважує, що в умовах запровадженого карантину обмеження пересування громадян напрямком на виїзд з України не запроваджувався, тому ОСОБА_4 мав змогу вивезти вказаний транспортний засіб через будь-який пункт пропуску для автомобільного сполучення, в тому числі і із використанням будь-яких технічних можливостей.

Водночас, воєнний стан на території України було введено 24.02.2022, окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання представника митниці відносно того, що особа має довести в кожному випадку наявність причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням певного зобов`язання.

Надаючи оцінку тій обставині, що на момент ввезення автомобіля на територію України ст. 483 МК України складалася з 3 (трьох) частин, у зв`язку з чим виключається можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, апеляційний суд зауважує наступне.

Так, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Відповідно до викладених змін, ст. 481 МК України містить у собі 6 частин.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про електронні довірчі послуги" від 16.05.2019 строк набрання чинності таких змін було збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22.08.2019.

Таким чином, початком вчинення ОСОБА_5 порушення є закінчення річного строку ввезення автомобіля на територію України тобто 17.03.2020, відповідно станом на вказану дату набрала законної сили ч. 6 ст. 481 МК України та факт порушення відбувся під час дії зазначеної норми Митного Кодексу України.

Більш того, відповідно доданих АСМО «Інспектор» за паспортними даними гр. Німеччини ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) встановлено, що інформація щодо вивезення за межі митної території України зазначеного транспортного засобу станом на 21.02.2023 була відсутня.

Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи представника митниці відносно того, що з 15.06.2021 введено в дію Закон України «Про внесення змін до МК України, щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», яким передбачено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності вказаним Законом фізична особа, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним, має право вивезти за межі митної території України транспортний засіб особистого користування, що був у використанні який перебував на митній території України станом на 31.12.2020 у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, за умови добровільної сплати до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивезення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови митного режиму тимчасового ввезення з дотриманням зазначених умов звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 470, 481, 483 МК України. Також вказаним законом передбачене здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування щодо якого дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Однак, ОСОБА_4 не здійснив митне оформлення ввезеного транспортного засобу, не скористався законодавчо наданою нагодою щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України та не вчинив жодних дій для виконання умов з метою звільнення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України повністю доведена.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, апеляційний суд відповідно до ст. 33 КУпАП, приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого ОСОБА_5 порушення, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, яке буде достатнім для попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, апеляційну скарга представника Одеської митниці ДМС України Анточ Н. підлягає задоволенню, та постанова суду 1-ої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про накладання стягнення на ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Керуючись ст.ст. 7, 192, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд-

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Анточ Н. задовольнити.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 21.02.2023, якою було закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст. 481 МК України на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою накласти стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за вчинення порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 481 МК України у виді штрафу у розмірі 10 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) тисяч гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца