Справа №443/526/23
Провадження №3/443/256/23
ПОСТАНОВА

іменем України

25 квітня 2023 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2023 року о 10:00 год., ОСОБА_1 перебуваючи в м.Ходорів по вул.Грушевського, Стрийського району Львівської області вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вчинив конфлікт, під час якого виражався в її сторону нецензурною лайкою, наніс удар по автомобілю, в якому перебувала ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повідомивши, що 20.03.2023 року біля 10.00 год. він йшов по вулиці Грушевського у м.Ходорів, та побачив свою колишню дружину ОСОБА_2 , яка в цей час зупинилась своїм автомобілем біля магазину. Він підійшов до дружини, яка сиділа за кермом автомобіля та хотів її запитати за сина та внучку, однак остання почала кричати на нього та від`їхала автомобілем метрів на п`ятдесят. Він знову підійшов до її автомобіля, оскільки хотів спитати за сина та внучку, однак остання поїхала. Він не наносив ударів по автомобілю, не погрожував ОСОБА_2 та не виражався в її сторону нецензурною лексикою.

Допитана, як свідок потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні дала покази про те, що 20.03.2023 року біля 10.00 год, вона підвозила до вокзалу ОСОБА_3 , якій допомагала із пошуком помешкання. Зупинившись автомобілем біля магазину, до автомобіля підійшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та почав себе неадекватно поводити, а саме кричав на неї, обзивав нецензурною лайкою, наніс удар ногою по автомобілю Вона дуже сильно перелякалася та їй було дуже неприємно, після чого вона поїхала.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав покази про те, що 20.03.2023 року біля 10.00 год він перебував на вул.Грушевського у м.Ходорів та бачив те, що ОСОБА_2 на малій швидкості рухалась автомобілем, а поряд з автомобілем пришвидшеним кроком йшов ОСОБА_1 , які між собою розмовляли на підвищених тонах. Він не чув про що вони розмовляли. Більше нічого не бачив.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дала покази про те, що в березні місці, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_2 підвозила їх та біля ринку, що в м.Ходорів, вони з подружкою вийшли з автомобіля. Переходивши дорогу вона бачила як до автомобіля підбіг невідомий їй чоловік, як виявилось це був чоловік який притягається до адміністративної відповідальності, який щось кричав та наніс удар по автомобілю. Про що саме кричав цей чоловік, вона не чула.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти); прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є колишнім чоловіком потерпілої ОСОБА_2 ..

Крім того, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю. Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколом про адміністративні правопорушення: Серія ВАВ №780388 від 28.03.2023 року;

-заявою потерпілої ОСОБА_2 від 21.03.2023 та поясненнями даними під час розгляду справи;

-поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даними під час розгляду справи.

В даному випадку суд всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що останній вчиняв умисні дії психологічного характеру відносної потерпілої, яка є його колишньою дружиною, а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою, наніс удар по автомобілю, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем проживання скарг не поступало,ступінь його вини, поведінку після вчинення протиправних дій та під час розгляду справи в суді, те що жодних негативних наслідків в результаті вчинення правопорушення не настало, суд вважає, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушника усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, ч.1 ст.173-2, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка