Справа № 157/173/23 Провадження №33/802/250/23 Головуючий у 1 інстанції:Тімонова В. М.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кучера Андрія Андрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кучера А.А. на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 січня 2023 року о 01.48 годині на вул. Зарічна в с. Воєгоща Камінь-Каширського району керував власним автомобілем марки «Ford S-Max», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту 0,21 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним рішенням, захисник Кучер А.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Оскаржувану постанову суду вважає необґрунтованою, невмотивованою та незаконною, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи, не доводять поза розумним сумнівом те, що його підзахисний керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування апелянт зазначає, що технічними характеристиками газоаналізатора «Драгер» передбачено похибку при результатах від 0 до 0,2 мг/л ± 0,02 мг/л. З матеріалів провадження вбачається, що згідно з результату огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,21 проміле. Таким чином, на переконання захисника, отриманий результат, з урахуванням допустимої похибки приладу, не може свідчити про беззаперечне перебування його підзахисного у стані алкогольного сп`яніння. Також вважає, що визнання у поясненнях ОСОБА_1 факту здійснення двох ковтків енергетичного напою та не наполягання на медичному обстеженні, не спростовує факту можливої похибки технічного засобу.

Враховуючи наведене, на переконання апелянта, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення у його діях.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Кучера А.А., які скаргу підтримали та просили задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення повністю доводиться наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 197906 від 17.01.2023, за змістом якого ОСОБА_1 17 січня 2023 року об 01:48 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі в графі пояснення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згідний та підписав його. Відповідно до роздруківки із спеціального технічного приладу "Алкотест 6820" від 17.01.2023 (тест №363) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,21 проміле алкоголю).

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться і відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається, що працівниками поліції у нього як водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим він добровільно без будь-якого примусу погодився на проведення огляду на стан сп`яніння та відповідно пройшов його за допомогою спеціального технічного засобу, і його результат був позитивний - 0,21 проміле алкоголю, який не заперечувався ним. Він також зауважень з приводу незгоди з результатом огляду не висловлював і не наполягав на його проходженні в медичному закладі. Зафіксованим є і факт ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення. Отже, відеозапис фактично підтверджує ті обставини, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане вище також узгоджується з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , котрі містяться в матеріалах справи, відповідно до яких останній підтвердив вживання ним алкогольного напою безпосередньо перед керуванням транспортним засобом, свою винну визнав.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам

Таким чином місцевий суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наведені докази узгоджуються між собою та, в своїй сукупності, дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення. а відтак твердження сторони захисту щодо не з`ясування всіх обставин справи та не надання належної оцінки наявних в матеріалах доказам є необґрунтованими.

Апеляційні доводи захисника про те, що судом першої інстанції не врахована допустима похибка газоаналізатора Драгер суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими, оскільки зазначена похибка враховується при метрологічній повірці спеціального технічного засобу газоаналізатора і фактично врахована у показах газоаналізатора при обстеженні особи.

Крім того, пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, встановлено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, вищевказаною інструкцією враховано можливу технічну похибку спеціального технічного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння особи.

Вказані доводи розцінюється, як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Не зважаючи на доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам даної справи, а при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - захисника Кучера Андрія Андрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук