Справа № 730/702/22 Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А.
Провадження № 33/4823/253/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 18 грудня 2022 року близько 00 год 35 хв, по вул. Десняка, в м. Борзна, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник просять постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення. Вважають, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На думку апелянтів, процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки він не мав жодних ознак сп`яніння і такі не зазначені у протоколі про адмінправопорушення, при цьому на нього чинився психологічний тиск з боку працівників поліції. Акцентують увагу на тому, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, проте працівники поліції проігнорували дану вимогу останнього. Зазначають, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальні права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, відеозапис не містить інформації про технічний засіб, за допомогою якого проводилась відеофіскація даної події, направлення на медичний огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я не складалось, не було відсторонено ОСОБА_1 належним чином від керування транспортним засобом. Крім того, посвідчення водія у останнього взагалі не вилучалось та йому не було надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що слідує з його клопотання від 12.07.2023, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Морозова В.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №158389 від 18.12.2022, ОСОБА_1 , 18 грудня 2022 року близько 00:35 год., в м. Борзна, по вул. О. Десняка, керував автомобілем «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Крім того, він відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати його копію (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години. При спілкуванні з водієм, поліцейські виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. При цьому, поліцейські роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, толерантно спілкувались з водієм протягом усього часу та не чинили на нього будь-якого тиску (а.с.6).

Слід зазначити і те, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, при цьому вказував, що повертається із завдання і просив не оформляти на нього протокол.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, є непереконливими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що також має місце і на відеозаписі працівників поліції (а.с.2,6).

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), до нього були занесені ті ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було, а доводи апеляційної скарги, в цій частині, є надуманими.

Направлення на медичний огляд в заклад охорони здоров`я у цьому випадку не складалось, оскільки мала місце відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 не видавався, оскільки посвідчення водія у останнього не вилучалось. При цьому посвідчення водія не було вилучено з об`єктивних причин, а саме через те, що останній не надав його працівникам поліції.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції проігнорували дану вимогу останнього не є переконливими, оскільки вказане не підтверджено жодним доказом в справі у тому числі і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, є необґрунтованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації.

Відтак, доводи апелянтів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. - залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний