Справа № 215/1835/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 26.10.2022 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.03.2023 о 16:10 год. в Дніпропетровській області, у м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. С.Колачевського, біля буд. №52М, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070, днз НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року за ст. 130 КУпАП (26.10.2022 був притягнутий Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 130 КУпАП). Правопорушення зафіксовано на бодікамери 475179, 475183, та на відеореєстратор Хіоmi. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з огляду на вказане, суддя визнає причини неявки особи в судове засідання неповажними, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 422297 від 29.03.2023 (а.с. 2), направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), рапорт працівника поліції (а.с. 4), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 6), картку обліку адміністративного правопорушення щодо наявності повторності вчинення попередніх адміністративних правопорушень та рішень судів (а.с. 7), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Оскільки згідно довідки від 30.03.2023 встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а.с.- 5, тому він підлягає адміністративній відповідальності, як інша особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070, днз НОМЕР_1 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 422297 від 29.03.2023, належить ОСОБА_2 , тобто не є приватною власністю правопорушника, тому вилучити вказаний транспортний засіб не можливо.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 536,80 грн., із розрахунку (2684*0,2).

Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. на користь держави, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, одержувач коштів (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: