Справа № 529/36/23
Провадження № 3/529/134/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., за участю ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 25.12.2022 близько 20 год. 30 хв.. за місцем свого постійного проживання, по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у присутності неповнолітньої дитини, вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразилися у нецензурному висловлюванні, образ, погроз в адресу своєї доньки ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров"ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 сина ОСОБА_2 . Його дочка ОСОБА_2 разом зі своїм сином проживає у його будинку. Так, того дня, у вечірній час, його донька ОСОБА_2 разом з онуком приїхали з м. Полтави. ОСОБА_2 почала висловлюватися в адресу сина ОСОБА_3 нецензурними словами. Його поведінка була відповідним реагуванням на те, щоб остання не висловлювалась в адресу його онука нецензурною лайкою, а також в адресу його дружини її матері. Також пояснив, що сімейна сварка спричинена агресивними діями самої ОСОБА_2 по відношенню до свого сина. Вважає, що він не вчиняв жодного домашнього насильства, а відбулася сімейна сварка.

В той же час, ОСОБА_1 пояснив, що його дочка ОСОБА_2 має психічне захворювання, тому поводить себе не адекватно, постійно кричить на свого сина та виражається нецензурно в його адресу.

Крім цього, ОСОБА_1 подано письмові пояснення в яких він окрім іншого вказує, що самі по собі нецензурні висловлювання не формують собою домашнього насильства. У вказаних категоріях справ необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи настали в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», завданої кривднику. Дані протоколу не містять відомостей щодо завдання психічному здоров`ю потерпілої, а містять лише припущення. Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вбачається, що обставини завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої під час провадження у цій справі не з`ясовувались, у протоколі про адміністративне правопорушення ці наслідки зазначені не були, свідки правопорушення відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого посилання на характер психологічного насильства у контексті приписів Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству .

Крім того, в протоколі не конкретизована об`єктивна сторона правопорушення.

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення фактично об`єктивною стороною правопорушення визначено психологічне насильство виключно у вигляді висловлювань нецензурними словами, образ, погроз, вчинене відносно ОСОБА_2 , яким могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Також вказує, що заява ОСОБА_2 до сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області про начебто вчинення правопорушення саме 25.12.2022 року отримана та зареєстрована за № 1977 того ж дня, однак протокол про адміністративне правопорушення складений лише 29.12.2022 року.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно нього не відповідає вимогам ч. 2 ст.254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вбачається, що обставини завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 під час провадження у цій справі не встановлені, у протоколі про адміністративне правопорушення ці наслідки не зазначені.

З протоколу та доданих доказів вбачається, що його складено у зв`язку зі з`ясуванням відносин між батьком та дочкою, а не у зв`язку з вчиненням насильства в сім`ї з мого боку, тоді як вчинення насильства в сім`ї передбачає активні дії однієї особи по відношенню до іншої. Взаємні образи під час сварки не можуть носити характер психологічного насильства.

Таким чином, відповідно до змісту протоколу про адмінправопорушення та встановлених обставин справи має місце звичайна сімейна сварка, яка за своєю суттю не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за яке особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Конфліктна ситуація за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної стропи даного проступку.

Окрім того, в порушення норми статті 251 КУпАП, до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП, процесуальні підстави для збирання доказів судом відсутні.

Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи жодним чином не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.

Вважає неприйнятним зміст адміністративного матеріалу про те, що його вина встановлена на підставі таких доказів, як протокол прийняття заяви ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 , та повідомлення на службу 102, оскільки ці пояснення ОСОБА_2 містять виключно її бачення ситуації, яка склалася 25 грудня 2022 року, та є аналогічними припущенням, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

На думку ОСОБА_1 відсутній в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 134268 від 29 грудня 2022 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відсутні, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, в судових засіданнях не встановлена наявність у нього умислу на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , і жодних об`єктивних доказів, які доводять його вину у вчинені саме домашнього насильства, суду не надано, а отже його вина поза розумним сумнівом не доведена. З огляду на вказане ОСОБА_1 просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1, ст.. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 25.12.2022 вона разом зі своїм неповнолітнім сином, у якого того дня був День народження, близько 20 год. 00 приїхали з м.Полтави. Зайшовши з дитиною до будинку, ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного сп`яніння, почав висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого неповнолітній син злякавшись побіг до своєї кімнати. Крім цього ОСОБА_1 погрожував застосуванням фізичної сили та зброєю, яка у нього є. Вона, злякавшись, зібрала речі та взявши сина вибігли з будинку до власного автомобіля, де чекали приїзду поліцейських. Крім цього, ОСОБА_2 пояснила, що протиправними діями її батька, їй завдана шкода психологічному здоров`ю, оскільки вона переживала за емоційний стан своєї дитини, який був присутній при тому як ОСОБА_1 висловлювався лайкою та образами в її адресу.

Як пояснила ОСОБА_2 така поведінка її батька ОСОБА_1 є непоодинокою. Відносини між нею та батьком напружені, вони не спілкуються досить тривалий час і такі випадки щодо домашнього насилля були і раніше.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому диспозиція ст.173-2 КУпАП не вимагає доведення факту завдання реальної шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується сукупністю доказів, які взаємоузгоджуються між собою, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 25.12.2022 серії ВАБ № 134268;

- протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_2 від 25.12.2022, у якій вказано, що 25.12.2022 близько 20.30 год. її батько ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме кричав, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, дані дії вчиняв в присутності малолітньої дитини;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.12.2022 в яких вказано, що 25.12.2022 вона прийшла за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 та побачила, що її батько ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та агресивно себе поводив, виражався в її адресу нецензурною лайкою, намагався застосувати фізичну силу до її матері, такі дії вчинені у присутності малолітньої дитини;

- усними поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні;

- диском із записом з бодікамери поліцейського, який приїхав на виклик, з якого вбачається, що працівник поліції запрошував ОСОБА_1 вийти з будинку та надати свої пояснення, на що останній відмовився. Також із запису вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою.

Разом з тим, самим ОСОБА_1 не заперечувалось висловлювання в адресу своєї дочки нецензурною лексикою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП., а саме домашнє насильство.

Суд вважає, що діями ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , яка є членом його сім`ї. При цьому доведення факту завдання реальної шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи не вимагається диспозицією ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, судом не приймаються до уваги письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , який був опитаний в присутності матері ОСОБА_2 , оскільки такий не був допитаний в судовому засіданні безпосередньо та був допитаний представниками поліції в присутності матері, яка є заявником по даній справі.

Судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_5 про недопустимість доказів диску з відеозаписом з боді-камери поліцейського, а також про намір останнього умисно вчинити фальсифікацію доказів, оскільки матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Також не знайшли свої підтвердження доводи ОСОБА_1 щодо наявності психічного захворювання у ОСОБА_2 . Відповідних доказів матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме лише його складання пізніше 24 годин після оформлення не є підставою для визнання такого протокола недопустимим доказом.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 25.12.2022, а на день розгляду справи закінчився визначений ст. 38 КУпАП 3-х місячний строк для накладення адміністративного стягнення, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 280, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Л.Є. Петренко

25.04.2023