Справа № 366/265/23
Провадження №3/366/258/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року смт Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши матеріали, які надійшли до суду із Відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працює, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла зазначена справа.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №472931 від 24 січня 2023 року, 20 січня 2023 року в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зловживає спиртними напоями та ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, який має недоглянутий вигляд та не відвідує навчання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про смс-доставку. Уся інформація щодо цього судового провадження міститься на сайті «Судова влада України». Крім цього, ОСОБА_1 достовірно було відомо про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, проте, станом розгляду справи не цікавилась, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші). До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи строки розгляду справ зазначеної категорії, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, про розгляд справи повідомлена належним чином, суд вважає за можливе розглянути справи без її участі за наявними у справах матеріалами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до частини першою статті 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини, встановлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також, що вчинене нею діяння, яке містить у собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП не відповідає тій суспільній небезпечності, не спричинило будь якої шкоди суспільним або держаним інтересам, правам та свободам громадян, суд вважає, що дане правопорушення можливо визнати малозначним у зв`язку з чим ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись статтями 22, 23, 33, 40-1, 184, 276279, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідності за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Гончарук