Справа № 201/4570/23
Провадження № 3/201/2012/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм тролейбусу КП «ДЕТ ДЕПО № 1» ДМР, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 04 квітня 2023 року о 17 годині 50 хвилин, керуючи тролейбусом «ЮМЗ Т-2», інвентарний № 1517, рухався в районі буд. № 2 по вул. Ламана з боку вул. Князя Володимира Великого у напрямку заїзду на Центральний міст в м. Дніпрі, де, під час виникнення небезпеки, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Land Rover», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував попутно попереду та раптово змінив напрямок з суміжної смуги зліва праворуч, після чого різко зупинився. Після зіткнення між тролейбусом «ЮМЗ Т-2», інвентарний № 1517, та автомобілем «Land Rover», д/н НОМЕР_1 , останній продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на автомобіль «Honda», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка зупинилась попереду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи тролейбусом «ЮМЗ Т-2», він рухався у напрямку заїзду на Центральний міст в м. Дніпрі та в цей момент на його смугу руху несподівано і різко виїхав автомобіль «Land Rover», який екстрено загальмував, чим створив для нього непередбачувану небезпеку, у зв`язку з чим він вивернув в іншу від удару сторону, однак уникнути зіткнення було неможливо через безпосередню близькість до нього автомобіля «Land Rover».

Захисник під час розгляду справи клопотав про закриття провадження в даній справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водій ОСОБА_3 під час судового розгляду, підтвердивши фактичні обставини, повідомлені водієм ОСОБА_1 у цьому ж судовому засіданні, повідомила, що вважає винуватив у вчиненому ДТП водія автомобіля «Land Rover», яким дійсно було спричинено аварійну обстановку водієві ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_2 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про те, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Так, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України на водіїв покладається обов`язок у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху перешкодою для руху є нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Небезпекою для руху є зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Саме порушення ОСОБА_1 п. 12.3 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого вказаний водій при виникненні небезпеки для руху не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем, що різко змінив напрямок руху зліва направо та зупинився, після чого останній продовжив некерований рух вперед та зіткнувся з ще одним автомобілем попереду.

Однак, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час коли відбулось дане ДТП, що зафіксовано відповідною схемою місця зіткнення з фотографіями до неї, а також дослідивши пояснення водіїв-учасників цієї пригоди, суд робить висновок про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки це спростовується дослідженим відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулось зіткнення. Так, зі змісту відтвореного відеозапису судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода між учасниками дорожнього руху відбулась в той момент, коли водій тролейбуса «ЮМЗ Т-2», інвентарний № 1517, рухався попутно справа від водія автомобіля «Land Rover», д/н НОМЕР_1 , який, випередивши попереднього учасника руху по суміжній смузі зліва, рапотово змінив напрямок руху праворуч, після чого різко зупинився, чим створив аварійну обстановку водієві ОСОБА_1 , який, перебуваючи в безпосередній близькості від автомобіля «Land Rover», не мав об`єктивної можливості та часу для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, а тому між вказаними учасниками дорожнього руху відбулось зіткнення, після якого продовжив некерований рух вперед автомобіль «Land Rover», здійснивши наїзд на автомобіль «Honda», д/н НОМЕР_2 .

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 04 квітня 2023 року з фотографіями до неї, зокрема відносно часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після цього, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить відсутність порушень п. 12.3 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Крім того слід враховувати, що в даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення правил дорожнього руху, оскільки ці правила розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_2 також виконає правила дорожнього руху.

За даних обставин та виходячи з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про те, що порушення правил дорожнього руху, інкриміновані водієві ОСОБА_1 не стали причиною даного ДТП, напроти, спричинення пошкоджень транспортним засобам відбулось з інших причин, настання яких не залежало від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в діях якого відсутній причинний зв`язок з наслідками, що настали.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко