Справа № 758/3718/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2023 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Кітов О. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 437459 від 21.03.2023 р., ОСОБА_1 21 березня 2023 року о 14 годині 50 хвилин, по вул. О.Теліги, 61 у м. Києві керував транспортним засобом «ІЖ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 437460 від 21.03.2023 р., ОСОБА_1 21 березня 2023 року о 14 годині 50 хвилин, по вул. О.Теліги, 61 у м. Києві, керуючи транспортним засобом «ІЖ», державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогу про зупинку транспортного засобу, подану жестом регулювальника, не виконав, чим порушив п. 2.4, 8.9 ПДР України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що 21.03.2023 р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ІЖ», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. О.Теліги в м.Києві. В цей час екіпаж патрульної поліції спілкувалися з іншим зупиненим водієм, при наближенні ОСОБА_1 один із працівників поліції подав йому знак про зупинку, на що ОСОБА_1 зупинився та припаркувався справа та повідомив, що документи зберігаються в електронному застосунку «Дія». Працівник поліції зазначив, що зараз підійде та направився до місця зупинки іншого транспортного засобу, через деякий час ОСОБА_1 , не дочекавшись повернення працівника поліції, поїхав із місця зупинки. Працівники патрульної поліції сіли в патрульний автомобіль та поїхали в напрямку руху водія ОСОБА_1 . Як тільки ОСОБА_1 побачив, що за ним прямує автомобіль патрульної поліції з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, він самостійно зупинився. Працівники поліції зазначили вимогу проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, проте працівник поліції поставив йому ультиматум: якщо вони їдуть до медзакладу, автомобіль буде евакуйовано на штрафмайданчик, у випадку відмови від проходження огляду транспортний засіб евакуйовувати не будуть та ОСОБА_1 зможе самостійно проїхати в медзаклад для проходження огляду. В результаті вказаних подій було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за ст. 122-2 КУпАП (без зазначення частини), за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після завершення складення відносно нього адміністративних матеріалів ОСОБА_1 звернувся до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», за результатами огляду від 21.03.2023 р. о 18 год. 10 хв. Ознак сп`яніння не виявлено.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мохнюк Д.М. просив закрити провадження за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП з огляду на наступне. Інформація, вказана в рапортах працівників патрульної поліції, повністю спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оскільки водій виконав вимогу про зупинку транспортного засобу та пред`явив документи, однак не дочекався завершення оформлення справи щодо іншого водія . Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, було внесено додатковий запис, а саме, зазначено частину статті, що порушує ІНСТРУКЦІЮ з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Крім того, ОСОБА_1 дав згоду пройти огляд на стан сп`яніння, працівник поліції в цей час вимкнув камеру, під час перерви у 17 хв. працівник поліції поставив водію ультиматум, що у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння транспортний засіб евакуювати не будуть і він зможе самостійно проїхати в медзаклад для проходження огляду. Зміст цього ультиматуму вбачається із наступного діалогу, зафіксованого на бодікамеру. Примусове виключення відеореєстраторів забороняється п.2 ч.1 Розділу VII ІНСТРУКЦІЇ із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026. Крім того, ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння 21.03.2023 р. о 18 год. 10 хв. У КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком та актом огляду.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 001870 твід 21.03.2023 р., у ОСОБА_1 21.03.2023 р. о 18 год. 10 хв. ознак сп`яніння не виявлено.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом враховується, що ОСОБА_1 протягом двох годин після складення відносно нього адміністративного протоколу, а саме 21.03.2023 р. о 18 год. 10 хв. самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та стану сп`яніння у нього не було виявлено, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданим КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» 21.03.2023 р.

Згідно з п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи та оглянутий судом, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення, що охоплюється диспозицією ст. 130 ч. 1 КУпАП. Крім того, наданий відеозапис, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не є безперервним, що свідчить про порушення вимог п. 2, розд. ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Із урахуванням встановлених вище обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Щодо питання наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

За змістом положень ст.122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ч.1 ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не зупинився на вимогу працівника поліції, тоді як з огляду на приписи ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (в даному випадку - на поліцейських). В даному випадку водій виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, однак не дочекався оформлення працівником поліції справи щодо іншого водія. Спеціального складу правопорушення за залишення зупинки водієм чинний КУпАП не містить.

Водночас, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.).

Одночасно, суд звертає увагу, що особою, що складала протокол, не вказано частину статті, що передбачено КУпАП.

Тому, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 122-2, 130, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя: Олександр КІТОВ