Справа № 159/1847/23
Провадження № 3/159/882/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

у відповідності з протоколом, ОСОБА_1 , 07.03.2023 близько 08 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , не надавала чоловікові ОСОБА_2 вільного доступу до спільного помешкання, чим своїми діями вчинила домашнє насильство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнала та пояснила, що вони з чоловіком проживають в одному будинку та мають спільно нажите майно, яке хочуть поділити. Чоловік з своєю сестрою ОСОБА_3 її ображають та хочуть продати майно. В день вказаний в протоколі вона подумала, що ОСОБА_4 хоче продати автомобіль, який є їхньою спільною власністю, а тому спустила шини. Тоді ж чоловік та його сестра її побили.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що з дружиною проживають разом в спільному будинку, часто виникають сварки на побутовому ґрунті через те, що дружина не надає доступу до спільного нажитого майна. Вказує на те, що дружину не бив та не сварився з нею, майно мають намір поділити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілого, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях останньої відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із наведеного слідує, що обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що конфлікт, який виник 07.03.2023 в між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 мав ознаки домашнього насильства.

В ході розгляду справи не здобуто жодних відомостей про те, що ОСОБА_4 було спричинено емоційну невпевненість, або ж завдано шкоди його психічному здоров`ю, чи у нього виникли побоювання за свою безпеку.

При цьому слід зазначити, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в момент складання протоколу не відбирались, технічна фіксація правопорушення відсутня.

На переконання суду, події, які мали місце 07.03.2023, між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 були звичайним побутовим конфліктом.

Аналізуючи надані докази у їх сукупності, приходижу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя -

постановив :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду В`ячеслав Лесик