ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/9900/23

Провадження № 3/947/2845/23

20.04.2023 року суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП (протокол ГП 310806 від 09.03.2023 року)

В С Т А Н О В И В:

09.03.2023 року ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 - 2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, однак до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи суду не надала.

За таких підстав, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату розгляду справи, суд на підставі ст.268 КУпАП розглянув справу у її відсутність.

Відповідно до статті 173- 2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі - умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали справи, суд обґрунтовано приходить до висновку, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності встановлені подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності також підтверджуються зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що дії правопорушника були направлені на вчинення домашнього насильства.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Права, передбачені ст.268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені в період складання протоколу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.33 - 35, 251, 268, 278, 280, 173-2, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»

Постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 - 2 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Прохоров П. А.