ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/325/23
Провадження № 3/293/288/2023

20 квітня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
02.03.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №262844 від 22.02.2023 вбачається, що 22.02.2023 о 06 год 50 хв на 158 км автодороги Виступовичі-Житомир, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
27.03.2023 та 20.04.2023 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяви, в яких вказує, що з`явитись в судове засідання не має можливості у зв`язку з тим, що він перебуває на службі у ЗСУ та виїздом його підрозділу у район бойових дій. Просить розглядати справу без його участі та врахувати подані ним письмові пояснення.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує, що він останнім часом постійно перебував у золі бойових дій. 20.02.2023 він попросив у командира 3 доби на відпочинок. 24.02.2023 він мав повернутися у район виконання завдання автомобільного підрозділу ремонтної роти військової частини НОМЕР_2 . 21.02.2023 будучи впевненим, що він має пару днів увільнення від служби він святкував свій день народження та вживав небагато алкоголю. Однак пізно ввечері йому подзвонив командир та наказав достроково прибути в частину до 8-00 год. ранку. 22.02.2023 будучи відповідальним та розуміючи ситуацію, він не мав права не виконати наказ командира. О 06 год. ранку він був зупинений працівниками поліції. Коли він вказав, що поспішає, то вони звернули увагу на дату його дня народження, яка була пару днів назад та вказали, що він має пройти тест на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу. Працівники поліції вказали, що якщо він не впевнений на 100% то може відмовитися від проходження тесту і скласти протокол за відмову і він швидко поїде далі, що він і зробив. Вказав, що був вимушений відмовитись під проходження огляду, оскільки дуже поспішав на службу та діяв у стані краньої необхідності. Не перебував в стані алкогольного сп`яніння, та в цьому були впевнені працівники поліції, які не відсторонили його від права керування, та він поїхав далі до військової частини (а.с.17-18).
Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються письмовою заявою заступника командира роти військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_2 та довідкою форми 5 №724 від 03.03.2023 (а.с.14-16). У заяві капітан ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 майже з перших днів широкомасштабної війни перебуває на посаді водія-механіка автомобіля Урал-КЕТЛ (колісний евакуаційний тягач). За час служби зарекомендував себе позитивно, відповідальний та добросовісний. У день своєння правопорушення військовослужбовець ОСОБА_1 перебував в увільненні від служби, поза межами району виконання завдань підрозділу. Однак підрозділу була поставлена задача, не виконати яку було неможливо, або значно ускладнилося б, без задіяння в ній водія-механіка автомобіля УРАЛ-КЕТЛ, солдата ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, за його наказом він був відкликаний з увільнення достроково та прибув на виконання завдання. Просить звільнити його від адміністративної відповідальності, так як він діяв у стані крайньої необхідності.
Вивчивши пояснення особи, відносно якої складено протокол, заступника командира роти військової частини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
П. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній.
Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.
Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб, який продовжено Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який наразі триває до цього часу.
Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , намагаючись вчасно прибути до місця локалізації його військової частини за наказом командира, вживав заходи під час дії воєнного стану, для відвернення небезпеки, у разі невиконання наказу командира військової частини щодо вчасного прибуття до місця локалізації та подальшого направлення його до місця безпосереднього проведення військових дій. За даних обставин небезпека не могла бути усунута іншими дієвими засобами. Фактично шкода заподіяна охоронюваним права та інтересам правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , яке виразилось у відмові проходити огляд у встановленому чинним законодавством порядку шкода правам чи охоронюваним інтересам суспільству чи держави є меншою, ніж та, яка попереджена.
Факт того, що ОСОБА_1 діява в стані крайньої необхідності, повністю доведений дослідженими в суді доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності.
Наведене приводить суд до переконання, що в даній ситуації ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.
Пунктом 4 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що солдат ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині на посаді водія-механіка автомобіля Урал-КЕТЛ (колісний евакуаційний тягач), та виконуючи вказівку командира, рухаючись на бойове завдання, без очевидних ознак алкогольного спяніння (що підтверджується матеріалами відеозапису, долученому до матеріалів справи), останній сів за кермо свого авто, діяв у стані крайньої необхідності, коли відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як поспішав, а також зважаючи на те, що позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік солдата ОСОБА_1 може мати негативні наслідки для виконання завдань із відсічі збройної агресії російської федерації, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 4 ч.1 ст.247 ст.252, ст. ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови складекний 24.04.2023.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО