Справа№ 953/966/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2023 серії ААД №456025, 01.02.2023 о 09 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Шевченко 271 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, водій відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі КНП ХОР ОНД в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Також водій ОСОБА_1 здійснив правопорушення повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 2 ст.130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинено особою. яка повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2023 серії ААБ №300476, 01.02.2023 о 09 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Шевченко 271 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами, вчинив дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив п.2.1.А ПДР України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2023 об`єднано в одне провадження справу №953/966/23, н/п 3/953/722/23 за адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП зі справою №953/968/23, н/п 3/953/723/23 за адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 9 Конституції України, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського Суду з прав людини (далі- ЄСПЛ) як джерело право.

Необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях судочинства, оскільки випадки, коли особі, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, або розгляд справи здійснювався за його відсутністю ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується рішення суду про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності, та є порушенням «права на справедливий судовий розгляд» (п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України», п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав. Забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства.

Забезпечення права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як основної засади судочинства, закріплено також положенням ст. 268 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 № 18 (далі - Постанова № 14 від 23.12.2005), звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

З метою реалізації права на захист, а також права на справедливий судовий розгляд, у зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розгляд справи неодноразово відкладався.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 14.04.2023 повторно не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, з метою реалізації прав ОСОБА_1 та дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті- керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з п. 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП неохідно встановити:

- чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки водія транспортного засобу на стан сп`яніння вимогам закону;

- чи піддавалася адміністративної відповідальності повторно протягом року за вчинення дій, передбачених, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 4 п. 1розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до даних, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №277897 від 01.02.2023, ОСОБА_1 01.02.2023 о 09 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Шевченко 271, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, водій відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі КНП ХОР ОНД в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Також водій ОСОБА_1 здійснив правопорушення повторно протягом року.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння прийнята поліцейськими в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зафіксована за допомогою технічних засобів, що свідчить про дотримання порядку, передбаченого ст.266 КУпАП.

Факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та дотримання працівниками поліції його порядку, передбаченого ст. 266 КУпАП, Інструкції, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказами:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №456025 від 01.02.2023, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395;

- даними довідок інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Сухробова Р.;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2023;

- рапортом інспектора роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Рижкова С. від 01.02.2023;

- відеозписом з нагрудної камери працівника поліції, який міститься на оптичному ностії із написом АЛ690 ААД456025 ст.130 ч.2, Video ID: 5039d52e6b833b970f0c44a649c2dc0a.

Частиною 1 ст.40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог ст. 251,252 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене, а також те, що ОСОБА_1 в межах розгляду справи не спростував належними та допустимими доказами факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України, який порушив п. 2.5 ПДР України.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають, оскільки, відповідно до п. 2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», він був зобов`язаний виконати таку вимогу працівника поліції незалежно від його згоди чи не згоди з діями поліції.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів безумовні додаткові обов`язки пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно даних довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Сухробова Р., ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності:

- постановою Київського районного суду м.Харкова від 24.11.2022, яка набрала законної сили, у справі № 953/6094/22, за ч. 1ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000, гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік;

- постановою Ленінського районного суду м.Полтави у справі №553/3429/22 від 10.11.2022, за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведеною.

Також, відповідальність за ч.5 ст. 126 КупАП настає у разі повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №300476 від 01.02.2023;

- даними довідок інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Сухробова Р.;

- даними, які містяться в рапорті інспектора роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Рижкова С. від 01.02.2023;

- відеозписом з нагрудної камери працівника поліції, який міститься на оптичному ностії із написом АЛ692 ААБ 300476 ст.126 ч.5, Video ID: 5039d52e6b833b970f0c44a649c2dc0a;

- постановою серія ЕАР №6092829 від 29.10.2022 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП;

- постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 10.11.2022 у справі №553/3429/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік;

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП повністю доведеною.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ч.1ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126, 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Гл.10 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку призначити покарання:

-за ч.2 ст.130 КУпАП в межах санкції передбаченої статті у вигляді штрафу в дохід держави із позбавленням права керуванням транспортними засобами;

-за ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в межах санкціїї передбаченої статті із позбавленням права керуванням транспортними засобами.

Разом з цим, оскільки матеріали справи не містять докази належності на праві власності ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно з даними довідки є ОСОБА_4 , суд не застосовує стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, як то передбачено санкцією ч.2 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку таке стягнення буде достатнім, та повністю досягне мети його застосування.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

Керуючись ст. 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя- С.М. Лисиченко