Провадження № 33/801/519/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С.С., розглянувши апеляційну скаргу Вінницької митниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за частиною 6 статті 470 Митного Кодексу України,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2023 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 470 Митного Кодексу України ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що згідно з протоколом про порушення митних правил №0126/401000/23 від 08 лютого 2023 року, 08 лютого 2023 року о 16:51 год в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «в`їзд в Україну», прибув легковий автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянки України ОСОБА_2 , з пасажиром ОСОБА_3 , що слідував з Молдови в Україну.

Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 29 липня 2017 року через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» відділу митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці, ввіз на митну територію України автомобіль марки «RENAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN- НОМЕР_3 , в митному режимі «транзит», з метою особистого користування.

Станом на 08 лютого 2023 року даний транспортний засіб громадянином ОСОБА_1 не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що у протоколі №0126/401000/23 від 08 лютого 2023 року зазначається про те, що згідно з витягом з АСМО «Інспектор» «Провадження в справах про ПМП» громадянин ОСОБА_1 в адміністративній справі №0622/20500/18 від 28 лютого 2018 року притягувався до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

На час виявлення правопорушення 28 лютого 2018 року, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України, і згідно з вимогами ст. 522 Митного кодексу розгляд справи був підвідомчий митниці.

Постановою митниці від 28 лютого 2018 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за не вивезення автомобіля строком понад 10 днів, а саме за період понад 6 місяців за ч. 3 ст. 470 МК України.

ОСОБА_1 при складанні протоколу за ч. 3 ст. 470 МК України 28 лютого 2018 року працівниками митниці було повідомлено, що в базу даних митниці внесене орієнтування для органів Національної поліції України щодо розшуку і затримання автомобіля та автомобіль найближчим часом буде повернуто на митницю.

Суд першої інстанції зазначив, що факт вчинення адміністративного правопорушення був виявлений 28 лютого 2018 року, в той час як правову норму ч. 6 ст. 470 МК введено в дію з 22 серпня 2019 року, а відтак на момент виявлення правопорушення відповідальність за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України не була передбачена чинним законодавством України.

Також на думку суду, з моменту виявлення правопорушення 28 лютого 2018 року закінчився, передбачений ч. 1 ст. 467 МК України шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Окрім того складання протоколу №0126/401000/23 від 08 лютого 2023 року за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України є подвійним притягненням до відповідальності, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Не погодившись із такою постановою суду, Вінницькою митницею подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 470 Митного Кодексу України та накласти на нього стягнення згідно з санкцією цієї статті.

На підтвердження доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу 08 лютого 2023 року своє зобов`язання із вивезення автомобіля за межі митної території України не виконав, продовжує вчиняти протиправну бездіяльність, а тому правопорушення є триваючим.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 6 ст. 470 МК України, оскільки час виявлення правопорушення 08 лютого 2023 року така норма була чинною, а тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.

До того ж висновки суду про закінчення строку накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими, оскільки строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У судовому засіданні представник Вінницької митниці апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.

Захисник Іващенка Я.Ю. в судовому засіданні, проведеному за його участю в режимі відеоконференції, щодо задоволення апеляційної скарги заперечував та надав відповідні пояснення.

ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ст. 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0126/401000/23 від 08 лютого 2023 року, 08 лютого 2023 року о 16:51 год в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «в`їзд в Україну», прибув легковий автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянки України ОСОБА_2 , з пасажиром ОСОБА_3 , що слідував з Молдови в Україну.

Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 29 липня 2017 року через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» відділу митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці, ввіз на митну територію України автомобіль марки «RENAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN- НОМЕР_3 , в митному режимі «транзит», з метою особистого користування.

Станом на 08 лютого 2023 року даний транспортний засіб громадянином ОСОБА_1 не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня.

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Згідно ст. 90 МК України, транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Згідно ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.

З матеріалів справи видно, що вказаний транспортний засіб з моменту його ввезення на митну територію України в режимі транзит за межі митної території України не вивезений, у будь-який інший митний режим не поміщений.

ОСОБА_1 не надав відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій, визначених ст. 460 МК України.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а саме останній не доставив транспортний засіб особистого користування до митного органу призначення, тобто перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0126/401000/23 від 08 лютого 2023 року, витягами з АСМО «Інспектор», поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він не заперечує факту ввезення транспортного засобу на територію України та не вивезення його за межі митної території України. Крім того, захисником Іващенка Я. Ю. було зазначено, що останнім було відчужено вказаний транспортний засіб іншій особі.

Наведені докази встановлюють факт ввезення транспортного засобу на територію України, митний режим ввезення та відсутність даних про своєчасне вивезення автомобіля.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України доведена повністю.

Крім цього, встановлено, що постановою митниці від 28 лютого 2018 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за не вивезення автомобіля строком понад 10 днів, а саме за період понад 6 місяців за ч. 3 ст. 470 МК України. Відомості про сплату ОСОБА_1 накладеного на нього стягнення у вигляді штрафу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, на день притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяла норма закону (ст. 470 МК) у попередній редакції, отже ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності на підставі чинного митного законодавства, що діяло на час виявлення правопорушення, а саме за порушення строку вивезення автомобіля, ввезеного ним на митну територію України 29 липня 2017 року.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесені зміни до ст. 470 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня наступного за днем опублікування цього Закону.

Згідно наведених змін, стаття 470 МК України містить у собі 6 частин.

Однак, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" від 08 листопада 2018 року №2612-VIII, в статті 13 внесені зміни у МК України шляхом доповнення Розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3, який передбачає, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, на цей час було подовжено термін, протягом якого власники автомобілів на іноземній реєстрації мали можливість прийняти остаточне рішення: або вивезти автомобіль за межі України, або здійснити його митне оформлення.

Однак, вказаною можливістю ОСОБА_1 не скористався. Будь-яких документів (доказів) щодо припинення ОСОБА_1 перебування автомобіля у режимі тимчасового ввезення, ні митниці, ні суду не надано. Докази ввезення вказаного автомобіля на митну територію України у режимі «імпорт» відсутні. З огляду на викладене, стосовно автомобіля марки «RENAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN- НОМЕР_3 , ввезеного 29 липня 2017 року, порушено умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення, передбачені ст. 380 Митного кодексу України.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 08 лютого 2023 року своє зобов`язання не виконав і продовжив бездіяльність щодо не вивезення автомобіля.

З аналізу норми ст. 467 МК України, вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Поряд з тим, триваючими правопорушеннями є такі, що пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Отже триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Тобто, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 30-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Митним органом таке правопорушення виявлене 08 лютого 2023 року, про що свідчить протокол про порушення митних правил №0126/101000/23.

Вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 481 МК України, як нове (інше) правопорушення, що не є повторним притягненням до відповідальності в розумінні ст. 61 Конституції України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та прийшов до помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а відтак постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 470 МК України.

Відповідно до частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Оскільки правопорушення, яке ОСОБА_1 продовжує вчиняти, було виявлено 08 лютого 2023 року, на момент прийняття цієї постанови строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи останнього та можливість виконати ним покарання у виді штрафу, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 470, 486, 527, 528 МК України, ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу Вінницької митниці задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2023 року скасувати та постановити нову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 470 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN- НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук