Справа № 361/47/23
Провадження № 3/361/516/23
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 3/361/516/23, справа № 361/47/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» квітня 2023 року м. Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., за участю захисника-адвоката Лісіцького А.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від інспектора сектору адміністративної практики Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256650 від

30 листопада 2022 року, ОСОБА_1 близько 16 години 30 листопада 2022 року поблизу будинку 53 по вулиці Москаленка в місті Броварах Київської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_1 , після скоєного ДТП за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкоголь. Огляд на стан сп`яніння проводився у за допомогою алкотесту Drager 6820, результат 1,83 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив

п. 2.10 «Є» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною четвертою статті 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, його захисник- адвокат Лісіцький А.В. повідомив, що його підзахисний є мобілізованим до лав ЗСУ. За вказаних обставин розгляд справи відбувається у відсутність ОСОБА_1 , за участі захисника-адвоката Лісіцького А.В.

В судовому засіданні адвокат Лісіцький А.В. заявив клопотання про зміну судом правової кваліфікації правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 з частини четвертої статті 130 КУпАП на частину першу статті 130 КУпАП. Оскільки зізнання

ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, не є фактом вчинення ним такого порушення. Докази, що містяться в матеріалах справи свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вживання його підзахисним алкоголю після вчинення ДТП, до якої він був причетним і до проведення огляду на стан сп`яніння. Просив суд застосувати аналогію права, відповідно до частини третьої статті 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод змінити правову кваліфікацію правопорушення, оскільки це покращить становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Просив суд притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, вину у вчиненні даного правопорушення, який визнає.

Дослідивши повно, об`єктивно та всесторонньо матеріали справи, прийнявши до уваги клопотання адвоката Лісіцького А.В. про зміну правової кваліфікації правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про необхідність зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 з частини четвертої статті 130 КУпАП на частину першу статті 130 КУпАП та притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені судом матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини особи у вчинені правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, крім письмових пояснень самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256650 від 30 листопада 2022 року складено на підставі пояснень ОСОБА_1 . При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи, відносно якої цей протокол складено, оскільки протокол не є імперативним доказом вини, визнання протоколу беззаперечним доказом не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Крім вищезазначеного протоколу матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; роздруківку тестування; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256649 від 30 листопада 2022 року. Жодний з цих доказів не містять інформацію щодо обставин правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_1 , не розкривають об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення, в них відсутня інформація щодо вживання алкоголю ОСОБА_1 саме після ДТП, учасником якої він був, і до проведення огляду на стан сп`яніння, що є головною кваліфікуючою ознакою частини четвертої статті 130 КУпАП.

Відповідно до практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо передбачені санкції за скоєне правопорушення є достатньо суворими, правопорушення має природу кримінального злочину і судовий розгляд має відповідати принципу справедливості. Оскільки санкціями статті 130 КупАП при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачається накладання штрафу, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, та мінімальний розмір штрафу, визначенийчастиною другою статті 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження. Суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Метою адміністративного стягнення згідно зі статтею 23 КУпАП є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Нормами КУпАП прямо не передбачена можливість перекваліфікації правопорушення, проте, частиною третьою статті 337 КПК передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Санкцією частини четвертої статті 130 КУпАП передбачається накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб. Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачається накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність водія за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 А ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, з урахуванням частини першої та частини четвертої статті 130 КУпАП, суд, виходячи за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, в частині зміни правової кваліфікації, що покращить становище особи, стосовно якої здійснюється адміністративне провадження, вважає за необхідне перекваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з частини четвертої статті 130 КУпАП на частину першу статті 130 КУпАП.

Досліджені судом докази об`єктивно свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог

п. 2.9 А ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доводиться зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256650 КУпАП від 30 листопада 2022 року, перекваліфікованого судом на частину першу статті 130 КУпАП; роздруківку тестування, проведеного за допомогоюалкотесту Drager 6820, результат 1,83 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

В ході розгляду адміністративної справи обставин, які виключають провадження в справі та адміністративну відповідальність, не встановлено.

Виходячи з викладеного, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., сплату якого передбачено п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись п. 2, п. 5 ст. 24, ст. 30, ст.ст. 27, 221, 283-285 КУпАП, та відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить

536 грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.О.Василишин