справа № 631/283/22
провадження № 3/631/4/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого у Приватному підприємстві «Агро Новоселівка 2009» на посаді оператора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319143, складеного 08 травня 2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Токар Тетяною Сергіївною, убачається, що 08 травня 2022 року близько 16 години 00 хвилин в селищі міського типу Нова Водолага по вулиці Лермонтова, будинок № 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування спеціального технічного приладу «Драгер», що підтверджено тестом № 242 від 08 травня 2022 року, прилад № ARJН 0253, результат 1,20 проміле, з результатом огляду згоден.
Як вказано у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , будучи ознайомленим про права та обов`язки гарантовані статтею 63 Конституції України, статтями 268 та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, оскільки його вина у скоєнні вищевказаного правопорушення не доведена належними доказами. Так, ОСОБА_1 вказав, що 08 травня 2022 року в обідній час доби їхав разом із дитиною додому по вулиці Лермонтова в селищі міського типу Нова Водолага, де вскочив у яму, в результаті чого у автомобіля відірвало опору лівого колеса та він став не керованим й відбулось зіткнення з парканом. Після цього, зі слів особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, він зупинився, вийшов з автомобіля та звернувся до людей, які стояли поруч, вибачився за дорожньо-транспортну пригоду та пообіцяв, що наступного дня полагодить зруйнований паркан. Оскільки в машині була його донька, яка дуже злякалася, він сів у автомобіль і поїхав додому. Дома з приводу виниклої ситуації у нього відбувся конфлікт з дружиною, після якого він пішов до кухні та випив алкогольний напій, оскільки перебував у стресовій ситуації. Вечером цього ж дня за місцем його мешкання приїхали працівники поліції та забрали його до відділення, пояснивши, що необхідно розібратись з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з парканом по вулиці Лермонтова. Як пояснив ОСОБА_1 , у відділенні поліції йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився, оскільки гадав, що це передбачена законом процедура. Перед проведенням огляду він повідомив працівникам поліції, що вдома вжив алкогольний напій, але це мало місце увечері, на що працівники поліції уваги не звернули та після проведення огляду почали складати протоколи про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що працівники поліції не зупиняли його під час керування транспортним засобом, лише через декілька години приїхали вже додому, де він перебував та знаходився його автомобіль й відвезли до відділення поліції. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , огляд був проведений з грубим порушенням приписів статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме не за місцем зупинки транспортного засобу та з порушенням часових інтервалів.
Свідок ОСОБА_2 , яку за клопотання особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, було допитано у судовому засіданні 15 лютого 2023 року у встановленому законом порядку, по суті виявленого правопорушення пояснила, що 08 травня 2023 року її чоловік ОСОБА_1 був учасником дорожньо-транспортної пригоди, а саме зачепив паркан. Приїхавши додому з донькою, яка також перебувала у автомобілі під час дорожньо-траспортної пригоди, загнав транспортний засіб у двір та між ними з цього приводу виник словесний конфлікт. Як пояснила свідок, після сварки, що відбувалась у дворі будинку, ОСОБА_1 зайшов до будинку та випив, а вона в цей час заспокоювала дитину, яка була налякана. За свідченнями ОСОБА_2 , її чоловік повертався з донькою від батьків та приїхавши додому був у тверезому стані. Десь через годину після цього до них додому приїхали працівники поліції, яких вона впустила у двір, відібрали письмові пояснення, зробили фотографії автомобіля, що стояв у дворі та після цього забрали її чоловіка до відділу поліції. Також свідок повідомила, що під час спілкування її чоловіка з працівниками поліції, останні нічого не виказували про стан його сп`яніння, ніяких документів не вимагали та не пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.
У наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним надання ОСОБА_1 особистих пояснень не має, оскільки у минулих судових засіданнях останній їх вже надав, суд вважає за можливе розглянути справу та закінчити її розгляд по суті за відсутності особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, що не суперечить приписами статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Положення частини 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху).
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єктивна сторона якої полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Аналіз вищенаведеної норми права свідчить про те, що її диспозиція містить кілька окремих складів адміністративного правопорушення, які є самостійними і відрізняються за своєю об`єктивною стороною, тобто за характером вчинених особою дій, за які цю особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Такі дії зокрема можуть виражатися у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, або відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.
З цього приводу слід зазначити, що процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена положеннями статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
У частинах 2 та 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 5 та 6 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Згідно положень пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І вищенаведеної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як визначено у пунктах 1, 3, 4 та 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року).
Аналогічні за змістом норми містяться й у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, у пукти 2, 3 та 4 якого встановлюють, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, використовуючи системний підхід під час аналізу положень частин означеної статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»), можна дійти висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, при цьому в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163170 від 08 травня 2022 року убачається, що він складений саме за перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом (а. с. 2).
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення надані:
- дані тестування на алкоголь, проведеного 08 травня 2022 року о 20 годині 14 хвилин за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJL 0253, принтер № ARJК 0471, тест № 242, який є додатком до протоколу серії ДПР18 № 163170, де вказано результат тесту 1,20 ‰ (а. с. 3);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який є додатком 2 до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (пункт 10 розділу ІІ), у якому зафіксовано факт використання газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJL 0253, результат якого виявився позитивним 1.20 ‰ та вказано, що огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, виражений запах алкоголю з порожнини рота. Свідки огляду в даному актів відсутні (а. с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 8 розділу ІІ)), який є додатком до протоколу до адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163170, з кого убачається, що 08 травня 2022 року о 20 годині 16 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами виявлених ознака алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя нечітка мова, та проведення огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJL, результат 1,20 ‰, направлявся для медичного огляду, але водій ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу (а. с. 5);
- копію рапорту інспектора Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції В. Калашник з якого вбачається, що при здійсненні виїзду за повідомленням скласти схему ДТП на місці події не видалось можливим, оскільки на момент приїзду поліції автомобіля, вказаного у повідомленні, на місці ДТП не було (а.с.8);
- копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 08 травня 2022 року, який вказав, що 08 травня 2022 року близько 16 години 30 хвилин він керував автомобілем марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , в селищі міського типу Нова Водолага по вулиці Лермонтова. При зустрічному роз`їзді з автомобілем, що їхав назустріч, його автомобіль вскочив у яму, у результаті чого відірвало шарову лівого колеса, автомобіль почало кидати в боки, тому він не справився з керуванням та здійснив наїзд на паркан з лівого боку. Після ДТП залишив місце, оскільки хотів припаркувати автомобіль вдома, а потім прийти до господарів паркану та відшкодувати збитки. Потім до нього додому приїхали працівники поліції та запросили його до відділення поліції для оформлення матеріалів (а. с. 12);
- копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 08 травня 2022 року, яка пояснила, що 08 травня 2022 року їй зателефонувала сусідка на ім`я ОСОБА_4 та повідомила, що вона почула сильній гуркіт на вулиці і коли вийшла з будинку, побачила, що паркан ОСОБА_3 пошкоджено, від паркану від`їжджає автомобіль сірого кольору з пошкодженням з лівого боку, який поїхав у невідомому напрямку (а. с. 13);
- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319142 від 08 травня 2022 року з якої вбачається, що 08 травня 2022 року близько 16 години 00 хвилин в селищі міського типу Нова Водолага по вулиці Лермонтова, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, при цьому вскочив в яму, в результаті чого у автомобіля відірвало шарову лівого колеса та автомобіль зробив зіткнення з парканом з лівого боку, поблизу будинку № 4. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого водій залишив місце транспортної пригоди (а. с. 6);
- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319143 від 08 травня 2022 року з якої вбачається, що 08 травня 2022 року близько 16 години 00 хвилин в селищі міського типу Нова Водолага по вулиці Лермонтова, поблизу будинку № 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, при цьому вскочив в яму, в результаті чого у автомобіля відірвало опору лівого колеса та автомобіль зробив зіткнення з парканом з лівого боку. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а. с. 7).
Крім того, до матеріалів справи наданий диск з відеозаписом VID-20220603-WА0000, зробленим працівниками поліції, який був відтворений у судовому засіданні та з якого убачається, що у приміщенні Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 у присутності працівників поліції пройшов огляд за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820» та з`ясовано, що у видихуваному повітрі мається 1,20 проміле алкоголю. Після цього працівник поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився (а. с. 18).
Інших письмових доказів матеріали справи не містять.
Як вже зазначалося вище, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
При цьому, суд враховує рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року у справі № 12рп/2011 про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.
Системний аналіз змісту положень Кодексу України про адміністративні правопорушення в поєднанні із вказаною позицією Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, що ураховується з огляду на норми статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування пракрити Європейського суду з прав людини», свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.
Доказуванню підлягають саме обставини указані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо часу, місця та способу учинення діяння.
Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні працівниками Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, судом установлено, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі наступного.
Разом з тим надані органом поліції докази в цій справі цим критеріям не відповідають, з огляду на таке.
В даному випадку слід зазначити, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.
Правила дорожнього руху України визначають водія як особу, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, оскільки, як вже зазначалось вище, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
У постанові від 20 лютого 2019 по справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Проте, жоден із наданих до протоколу доказів не підтверджує саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08 травня 2022 року близько 16 години 00 хвилин у стані алкогольного сп`яніння.
Так, згідно з даними відеозапису, дослідженого у судовому встановлено, що 08 травня 2022 року ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» у приміщенні відділу поліції, а не за місцем зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Ознак сп`яніння, у зв`язку із виявленням яких було пред`явлено таку вимогу працівником поліції, згідно з даними відеозапису, не зазначалося. При цьому, на відеозаписі взагалі не зафіксовано ані факту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , ані перебування ОСОБА_1 за його кермом, як й не зафіксовано місцезнаходження транспортного засобу, яким керував останній.
При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, у пункті 5 розділу ІІ якої визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.
На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.
Разом із тим, доданий працівниками поліції до матеріалів справи диск із відеозаписом не містить безперервної відеозйомки. Зокрема, диск містить один відеофайл, тривалістю приблизно півтори хвилини, де зафіксовано як ОСОБА_1 у приміщенні Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області працівником поліції було проведено тестування на стан визначення алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820». Тобто на відеозаписі, як вже зазначалось, не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 08 травня 2022 року о 16 годині 00 хвилин транспортним засобом марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , як вказано у протоколі, моменту зупинки даного транспортного засобу, роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених Конституцією України та Кодексу України про адміністративні правопорушення в тому числі права на користування правовою допомогою, тощо. Будь-які відеофрагменти, що містять інформацію про складання відносно ОСОБА_1 08 травня 2022 року протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів на диску відсутні.
Інші матеріали справи, як то письмові пояснення ОСОБА_3 та інші докази в цілому, також не містять посилання на те, що ОСОБА_5 перебував за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, а лише стосуються події дорожньо-транспортної пригоди.
Також із наданих у судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_2 , встановлено, що 08 травня 2022 року ОСОБА_1 скоїв дорожньо транспортну пригоду. Приїхавши додому з донькою, яка на момент дорожньої пригоди була в машині, між ОСОБА_1 та його дружиною відбувся конфлікт, оскільки остання злякалась за здоров`я доньки та через пошкоджену машину, яку подружжя нещодавно придбали. ОСОБА_1 пішов до будинку та почав випивати. Лише через деякий час до їхнього домоволодіння приїхали працівники поліції, взяли пояснення, зробити фото автомобіля, що стояв у дворі та забрали ОСОБА_1 до відділу поліції.
Окрім іншого слід зазначити, що відповідно до пункту 10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить дату та час його складання, а також у ньому не зазначено дату та час проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.
Крім того, суд не розцінює, як беззаперечний доказ, письмові пояснення ОСОБА_1 , надані до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вважає, що визнання ОСОБА_1 вживання до вчинення дорожньо-транспортної пригоди пива, не підтверджує факт керування ним транспортним засобом за відсутності інших належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.
Також, як було встановлено з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 163170 від 08 травня 2023 року було складено інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Токар Тетяною Сергіївною за керування 08 травня 2023 року о 16 годині 00 хвилин водієм ОСОБА_1 в селищі міського типу Нова Водолага по вулиці Лермонтова, будинок № 4 транспортним засобом марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного спянння. Крім того, як вбачається з даних тестування на алкоголь, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», прилад № ARJL 0253, принтер № ARJК 0471, тест № 242, тестування було проведене 08 травня 2022 року о 20 годині 14 хвилин, тобто більше ніж через чотири години після керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже стверджувати, що о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та результат проведеного тестування був позитивний, та складав 1,20 проміле не можливо.
Вказане свідчить, що ОСОБА_1 було виявлено у стані алкогольного сп`яніння не під час керування транспортним засобом, а зі спливом чотирьох годин.
Крім того, матеріали справи не містять пояснень свідків, які б могли підтвердити зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення факт керування ОСОБА_1 08 травня 2022 року о 16 годині 00 хвилин в селищі міського типу Нова Водолага по вулиці Лермонтова, будинок № 4 транспортним засобом марки «ОРЕL ASТRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.
При вказаних не з`ясованих обставинах, відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у дату і час зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .
Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним Судом у постановах від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а (доказом порушення Правил дорожнього руху не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення), від 08 липня .2020 року у справі № 177/525/17 (сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення).
Наведене вище свідчить про те, що будь-яких достовірних та достатніх доказів факту керування ОСОБА_1 08 травня 2022 року близько 16 години 00 хвилин транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону, пояснень свідків тощо) матеріали справи не містять, не зважаючи на те, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною й статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто суд позбавлений можливості перевірити наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю на відеозаписі факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та свідків, які б могли надати пояснення в суді стосовно зазначених обставин.
Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вищевказаною нормою права, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом, який є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення.
Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння саме о 16 годині 00 хвилин, то і результат приладу «Drager Аlcotest 6820» , тест № 242, час тестування 20 година 14 хвилин, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не мають правового значення для вирішення справи.
Крім цього, суд не приймає до уваги рапорт працівника поліції від 08 травня 2022 року, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №163170, оскільки він не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі з єдиним унікальним № 688/788/15-к, де зазначено, що вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року по справі з єдиним унікальним № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Отже, зібрані у справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом вину водія ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху.
Виниклі сумніви щодо дотримання процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього з огляду на те, що Конституційний Суд України у пункті 4 рішення від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 зазначив, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
У відповідності до підпункту 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не було дотримано чітко встановленої законодавством України процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зокрема не дотримано приписів частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а наявні в матеріалах справи докази мають суттєві протиріччя та не доводять в повній мірі вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як його вину органом поліції не доведено належним чином, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням вимог наведеної норми права, підлягає закриттю.
На підставі викладеного вище, керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 130, статтею 245, пунктами 1, 7 частини 1 статті 247, статтями 256, 266, частиною 2 статті 268, статтями 277, 279, 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 та направити до Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: Т. М. Трояновська