Номер провадження: 33/813/179/23
Головуючий у першій інстанції Федоренко Т. І.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Кептене Д.А. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2022 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «ГОРОДЕЯ ПОСТАЧ» (), ІПН , який проживає за адресою (згідно даних зазначених у протоколі): АДРЕСА_1 ,

- якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 КК України та було закрито провадження по справі на підставі п. 7) ч.1 ст. 247 КУпАП України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, водночас провадження по справі було зарито на підставі п.7) ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Окрім того, зазначеною постановою матеріали справ за протоколом №0818/50000/22 від 02.06.2022, справа №521/15554/22 (провадження №3/521/10132/22), за протоколом №0817/50000/22 від 02.06.2022, справа №521/15575/22 (провадження №3/521/10145/22) та за протоколом №0816/50000/22 від 02.06.2022, справа №521/15582/22 (провадження 3/521/10151/22) відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України об`єднані в одне провадження, об`єднаній справі присвоєний № 521/15554/22, провадження №3/521/10132/22.

Відповідно до протоколу №0818/50000/22 від 02.06.2022 року встановлено, що 10.03.2020 з Туреччини до поромного комплексу Чорноморського морського торговельного порту (зона діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці) в автотранспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 надійшли товари «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою- брутто 22509,7 кг.

В подальшому автотранспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товарами було переміщено до зони діяльності ВМО №6 митного поста «Одеса» Одеської митниці.

Так, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Республіки Туреччина.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 19.04.2022 №08-3/26-04/7/1936 до Одеської митниці надійшла відповідь Генерального директорату з питань міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччини від 12.01.2022 №4.01.03/UA-5576 із наданням експортної документації (митна декларація та інвойс), яка була підставою для відправлення зазначених товарів з Туреччини до України.

Відповідно до МД типу «ІМ40ДЕ» від 11.03.2020 №UA500070/2020/209318 та інвойсом від 06.03.2020 №OHR008, наданих до Одеської митниці документів вартість товарів становила 84481,18 доларів США (згідно курсу НБУ на дату подання МД 2138514,35 грн.), разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів Республіки Туреччина, встановлено, що фактично вартість товарів згідно МД від 06.03.2020 №20344500ЕХ165047 та інвойсом від 06.03.2020 №OHR008 становила 97830,43 доларів США (згідно курсу НБУ на дату подання МД - 2476430,59 грн.).

Тобто, різниця між вартістю товарів, оформлених в Туреччині для вивезення до України та вартістю товарів, оформлених за МД «ІМ40ДЕ» від 11.03.2020 №UA500070/2020/209318 становить 13349,25 доларів США (згідно курсу НБУ на дату подання МД - 337916,24 грн.), що свідчить та підтверджує суттєве заниження вартості товарів, оформлених в Одеській митниці.

Так відповідно до листа митного поста «Одеса-Внутрішній» Одеської митниці від 16.05.2022 року №7.10-28.05-02/480/373 заниження митної вартості зазначених товарів при митному оформленні в Одеській митниці призвело до несплати в Державний бюджет України митних платежів у розмірі 733023,46 грн.

Отже, проведеною перевіркою встановлено, що товари «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою-брутто 22509,7 кг. переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості та умов поставки товарів, а саме митної декларації типу «ІМ40ДЕ» від 11.03.2020 №UА500070/2020/209318 та інвойсом від 06.03.2020 №ОНR008.

Таким чином, директором компанії ТОВ «ГОРОДЕЯ ПОСТАЧ» () гр. України ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою-брутто 22509,7 кг. вартістю 97830,43 доларів США (згідно курсу НБУ на дату подання МД - 2476430,59 грн.) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме митної декларації типу «ІМ40ДЕ» від 11.03.2020 №UA500070/2020/209318 та інвойсом від 06.03.2020 №OHR008, які містять неправдиві дані стосовно умов поставки та вартості товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст.483 Митного кодексу України.

Окрім того, відповідно до протоколу №0816/50000/22 від 02.06.2022 року встановлено, що 30.03.2020 року з Туреччини до поромного комплексу Чорноморського морського торговельного порту (зона діяльності ВМО№3 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці) в автотранспортному засобі НОМЕР_3 / НОМЕР_4 надійшли товари «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою-брутто 22588,4 кг.

Так відповідно до листа митного поста «Одеса-Внутрішній» Одеської митниці від 16.05.2022 року №7.10-28.05-02/480/373 заниження митної вартості зазначених товарів при митному оформленні в Одеській митниці призвело до несплати в Державний бюджет України митних платежів у розмірі 73506,5 грн.

Отже, проведеною перевіркою було встановлено, що товари «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою-брутто 22588,4 кг переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості та умов поставки товарів, а саме митної декларації типу «ІМ40ДЕ» від 31.03.2020 року №UА500070/2020/211761 та інвойсу від 19.03.2020 року №ОНR010.

Окрім того, відповідно до протоколу №0817/50000/22 від 02.06.2022 встановлено, що 01.06.2020 з Туреччини до поромного комплексу Чорноморського морського торговельного порту (зона діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці) в автотранспортному засобі НОМЕР_5 / НОМЕР_6 надійшли товари «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою- брутто 22498,9 кг.

Так відповідно до листа митного поста «Одеса-Внутрішній» Одеської митниці від 16.05.2022 №7.10-28.05-02/476/369 заниження митної вартості зазначених товарів при митному оформленні в Одеській митниці призвело до несплати в Державний бюджет України митних платежів у розмірі 5158,20 грн.

Отже, проведеною перевіркою було встановлено, що товари «трикотажні полотна (в асортименті)» вагою-брутто 22498,9 кг. переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості та умов поставки товарів, а саме митної декларації типу «ІМ40ДЕ» від 05.06.2020 року №UA500070/2020/220470 та інвойсу від 28.05.2020 року №OHR015.

На підставі вищевказаних обставин посадовими особами митниці були складені протоколи про порушення митних правил за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці Кептене Д.А. вказує на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що постановлена без урахування всіх обставин справ з огляду на такі обставини:

- відповідно до матеріалів справи листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 19.04.2022 до Одеської митниці надійшла відповідь Генерального директорату з питань міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі респ. Туреччини від 12.01.2022 із наданням експортної документації (митна декларація та інвойс), яка була підставою для відправлення зазначених товарів з Туреччини до України. Водночас, для того, щоб безпосередньо виявити наявність ознак правопорушення митних правил необхідно здійснити переклад документів, провести розрахунок митних платежів та проаналізувати всі документи, оскільки недопустимо заведення провадження на підставі припущення без належного збору доказів.

- 16.05.2022 листами митного поста «Одеса внутрішній» Одеської митниці встановлення заниження митної вартості зазначених товарів при митному оформленні, що призвело до несплати в Державний Бюджет України митних платежів.

- Одеською митницею закінчено опрацювання відповідні митних органів респ. Туреччини та встановлено ознаки порушення митних правил 16.05.2022;

- з метою дотримання прав ОСОБА_1 його було викликано до митниці з метою складання протоколу про порушення митних правил, однак у зв`язку із його неявкою 02.06.2022 невідкладно складено протоколи про порушення митних правил. Таким чином, з моменту встановлення Одеською митницею наявності збитків державі саме 16.05.2022, до моменту передачі справи до суду 20.10.2022 минуло 5 місяців 4 дні, що в межах ст. 467 МК України.

За таких обставин, представник Одеської митниці Кептене Д. просить скасувати постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 01.12.2022 та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винними за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 % вартості товарів безпосередніх предметів правопорушення, із конфіскацією предметів правопорушення.

Особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання до суду не з`явився, з жодними клопотаннями не звертався, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, водночас, представник Одеської митниці Кептене Д.А. направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі МК України), завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України ніким не оспорюється, у зв`язку з чим не є предметом апеляційного перегляду.

Так, суд 1-ої прийшов до висновку про те, що на момент направлення справи до суду закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду з огляду на такі обставини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2020, 30.03.2020 та 01.06.2020 з респ. Туреччини до поромного комплексу Чорноморського морського торговельного порту (зона діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці) в автотранспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 надійшли товари «трикотажні полотна (в асортименті)»

Згодом, 11.03.2020, 31.03.2020, 05.06.2020 зазначені товари були оформлені в Одеській митниці у митному режимі «імпорт» та випущені у вільний обіг.

У подальшому, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Республіки Туреччина.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 19.04.2022 №08-3/26-04/7/1936 до Одеської митниці надійшла відповідь Генерального директорату з питань міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччини від 12.01.2022 №4.01.03/UA-5576 із наданням експортної документації (митна декларація та інвойс), яка була підставою для відправлення зазначених товарів з Туреччини до України.

Так, вирішуючи питання про встановлення дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України апеляційний суд вважає, що нею слід вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення.

Апеляційний суд критично оцінює доводи представника митниці відносно того, що днем виявлення правопорушення є 16.05.2022, оскільки саме в цю дату листами митного поста «Одеса внутрішній» Одеської митниці встановлення заниження митної вартості зазначених товарів при митному оформленні з тих підстав, що відповідь яка надійшла 19.04.2022 з респ. Туреччина стала підставою для проведення перевірки щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В той же час, апеляційний суд вважає, що обрахунок строків накладення адміністративного стягнення не може ставитися у залежність від внутрішньої організації роботи в органах митниці. Митниця як орган виконавчої влади зі значним штатом співробітників наділена відповідними можливостями щодо оперативного опрацювання відповідних документів.

Апеляційний суд під час розгляду зазначеної справи також враховує практику Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Others v. theUnited Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновками суду 1-ої інстанції відносно того, що матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , надійшли до Малиновського райсуду м. Одеси після закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Водночас, дійшовши обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 481 МК України та необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд 1-ої інстанції допустив порушення вимог процесуального закону з огляду на таке.

Пункт 7 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Разом із тим, питання щодо необхідності встановлення (не встановлення) винуватості при закритті справи за строками в національній судовій практиці є спірним.

Водночас, в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 міститься позиція щодо того, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення; поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Так, зі змісту вищенаведеної ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку.

Тобто, на переконання апеляційного суду, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

При цьому, ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, в резолютивній частині постанови при закритті провадження по справі у зв`язку зі спливом строків передбачених ст. 38 КУпАП, суд 1-ої інстанції позбавлений можливості визнавати особу винуватою у вчинені правопорушення, натомість такі висновки повинні міститись в мотивувальній частині постанови, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови апеляційним судом та прийняття нової про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 481 МК України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Частина 7 ст. 294 КУпАП встановлює, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга представника Одеської митниці Кептене Д.А. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із прийняттям нової постанови, про закриття провадження у справі за підставами, передбаченими п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Кептене Д.А. задовольнити частково.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 01.12.2022 якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КК України та було закрито провадження по справі на підставі п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца