Провадження № 3/537/1234/2023
Справа № 537/2738/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2023 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Зоріна Д.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

На адресу Крюківського районного суду міста Кременчука надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №788408 від 29.06.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності «ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 25.06.2023 року близько 09 год. 00 хв., поїхала з місця мешкання, чим наражала себе на небезпеку, як наслідок батько не виконав вимоги ч.1,2 ст. 15 СКУ, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.02.2010 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області.

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогочастиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження у харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

З аналізу змісту частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання дітей.

Норма частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тобто відсилає до законодавства, яке закріплює обов`язки батьків або кола осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання неповнолітніх дітей, однак у протоколі не вказано які саме норми такого законодавства були порушені ОСОБА_1 .

Фактично в протоколі про адміністративне правопорушення, за яким ОСОБА_1 притягається до відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дитини, працівник поліції обмежився лише зазначенням неповного змісту диспозиції частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Серед іншого, суддя виходить з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №788408 від 29.06.2023не зазначено, від виконання яких саме, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання, ухилився ОСОБА_1 .. Фабула протоколу, що викладена в мотивувальній частині, не в повній мірі відповідає диспозиції інкримінованої статті, яка визначає конкретні порушення, які у протоколі не наведені. Таке формулювання суті адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є неконкретним.

29.06.2023 року за заявою ОСОБА_1 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань наступного змісту : « 29.06.2022 ЧЧ Кременчуцького РУП надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про е що його малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 25.16.2023 пішла з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 та не повернулась, останній раз виходила на зв`язок 28.06.2023 близько 15 год. 00 хв. з мобільного телефону подруги на ім`я ОСОБА_4 ( м.т. НОМЕР_3 ), наразі її місцезнаходження невідомо.».

З протоколу допиту малолітньої ОСОБА_2 від 29.06.2023 року вбачається, що 24.06.2023 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_2 сказала батькові, що іде до своєї матері, однак зустрілася з подругою ОСОБА_4 . У телефонній розмові з батьком, вона повідомила, що знаходиться у матері, але перебувала у дядьки своєї подруги ОСОБА_4 . У період з 15 год. 00 хв. до 00 год. 00 хв. 29.06.2023 року батьки та дідусь ОСОБА_2 телефонували на телефон подруги, однак останні не відповідали на телефонні дзвінки. Близько 13 год. 00 хв. в районі центрального ринку ОСОБА_2 зустрілась зі своїми батьками. Свій вчинок пояснила тим, що хотіла підтримати свою подругу та залишитись з нею за місцем проживання її дядька ОСОБА_5 .

За вказаних обставин, суд вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у виді невиконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшла свого підтвердження, оскільки відсутні докази щодо суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи той факт, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе не інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, суддя вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Діана ЗОРІНА