Справа № 404/2748/23
Номер провадження 3/404/1013/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не встановлено, громадянку України, тимчасово не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 112219 від 06.04.2023 року: 06.04.2023 року близько 16-30 год. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, які полягали в подряпинах руки та шиї, сиділа на грудях дитини та придушувала руками на грудну клітину, чим завдала фізичного болю, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю сину ОСОБА_3 .

Вказані дії інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Гончарук О.О. кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за адміністративне правопорушення настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Крім того, ст. 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, насильство в сім`ї має ознаки, як адміністративного правопорушення, так і кримінального злочину. Основою розмежування є настання шкідливих або небезпечних наслідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 06.04.2023 року близько 16-30 год. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, які полягали в подряпинах руки та шиї, сиділа на грудях дитини та придушувала руками на грудну клітину, чим завдала фізичного болю, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю сину ОСОБА_3 .

В письмових поясненнях самої ОСОБА_1 зазначено, що 06.04.2023 року близько 18-40 год. її чоловік, прийшов додому за їх спільним місцем проживання, та вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме вдарив її по голові. Було визвано наряд поліції. Зі слів чоловіка, дитині було нанесено тілесні ушкодження. Проте, ця інформація є неправдивою.

В письмовій заяві ОСОБА_4 просив притягнути до відповідальності його дружину ОСОБА_1 , з якою він спільно проживає, яка 06.04.2023 року близько 16-30 год. вчиняла домашнє насильство відносно їхньої малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме подряпала руку та на шиї і обличчі. Також, сиділа на дитині і давила руками на груди. Дитина плакала і просила відпустити на що дружина не реагувала. Вказані дії дружина вчиняла у стані алкогольного сп`яніння.

В письмових поясненнях ОСОБА_4 вказав, що 06.04.2023 року близько 19-00 год. він прийшов додому та його син ОСОБА_3 повідомив йому, що його дружина, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вчиняла над сином домашнє насильство, а саме зі слів сина: ОСОБА_1 хапала його за руки, внаслідок чого син отримав подряпини на руці та шиї, через те, що він зламав та викинув цигарки. Після чого ним було прийнято рішення звернутись на лінію «102» для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Таким чином, інспектор поліції не зробив повний перелік всіх процесуальних дій спрямованих на те, щоб провести повний аналіз наданих потерпілим пояснень, склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а наявний рапорт, не описує всіх дій вчинених ОСОБА_1 та взагалі вказаним обставинам не надано жодної правової оцінки, оскільки до складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено постанови про закриття кримінального провадження за вчинене, а тому це фактично унеможливлює прийняття судом рішення щодо ОСОБА_1 , оскільки згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, потерпілий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» жорстоке поводження з дитиною - будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною, зокрема домашнього насильства, а також будь-які незаконні угоди стосовно дитини, зокрема вербування, переміщення, переховування, передача або одержання дитини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану дитини.

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено умисне вчинення ОСОБА_1 дій фізичного характеру відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останньому була завдана шкода фізичному здоров`ю.

До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема належить: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Діти, за певним виключенням мають ті ж права, що і дорослі. Однак, деякі права мають особливе значення, для них вони відображають потреби дітей у спеціальному захисті та увазі, виявляють їхню вразливість та різницю між дитячим і дорослим життям.

Так, держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які несуть відповідальність за неї за законом, і для цього повинна вживати всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Крім того, статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення.

Вчинені дії ОСОБА_1 щодо свого неповнолітнього сина могли викликати у нього відчуття небезпеки, образи, що також в подальшому може відобразитись на його психологічному здоров`ї.

Конвенцією про права дитини передбачено що держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи.

Отже, в цивілізованому світі інтереси дитини у всіх видах діяльності ставляться вище інтересів дорослих та держави.

Суд вважає, що в даному випадку, суд зобов`язаний не лише захистити порушені права неповнолітньої особи, а й запобігти вчиненню в подальшому протиправних дій ОСОБА_1 відносно дитини.

Виявивши випадок жорстокого поводження із неповнолітньою дитиною, суд вважає за необхідне повідомити про це відповідний орган опіки та піклування для вжиття необхідних і відповідних заходів.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Разом з цим, згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, а матеріали справи передати керівнику Кропивницької окружної прокуратури для організації досудового розслідування, в порядку ст. 253 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 173-2, 253, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передати керівнику Кропивницької окружної прокуратури для організації досудового розслідування.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Повідомити службу у справах дітей Кропивницької міської ради про встановлений випадок жорстокого поводження в сім`ї ОСОБА_1 із неповнолітньою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для вжиття необхідних і відповідних заходів.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган