ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1753/23 Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 33/818/573/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 31 березня 2023 року о 09:00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-TF699Р» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі буд. № 126/4 по вул. Плеханівській в м. Харкові, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Грецького Д.Є. від 23.03.2019 у виконавчому провадженні № 56990984 про стягнення аліментів за виконавчим документом № 2-4138/08 виданим 26.1.2008 Жовтневим районним судом м. Харкова, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він не знав про наявність обмежень стосовно нього. Вважає, що працівники поліції незаконно зупинили його. Вказує, що він не керував автомобілем. Зазначає, що рапорт працівника поліції не є однозначним доказом його провини. Посилається також на те, що диск з відеозаписом не є належним та допустимим доказом у цій справі.

20.06.2023 року в судове засідання в суд апеляційної скарги ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином.

19.06.2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив відкласти судовий розгляд на іншу дату для забезпечення участі захисника у цій справі, а також для ознайомлення з матеріалами справи.

Розгляд справи було відкладено на 10 червня 2023 року до 16:15 год, про що телефонограмою 20.06.2023 року ОСОБА_1 був повідомлений. Разом з цим, ОСОБА_2 був повідомлений про те, що матеріали справи перебувають у канцелярії Харківського апеляційного суду (каб. № 145), де у будь-який час він може ознайомитись з цими матеріалами.

Станом на 06.07.2023 року ОСОБА_1 з матеріалами справи не ознайомився, до канцелярії суду не з`явився, про причини неявки до суду для ознайомлення з матеріалами справи не повідомив.

06.07.2023 року секретар судового засідання в режимі телефонного зв`язку повторно повідомив ОСОБА_1 про те, що він може ознайомитись з матеріалами справи та про те, що розгляд його апеляційної скарги відбудеться 10 липня 2023 року о 16:15 год.

Під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив секретарю судового засідання, що він не бажає знайомитись з матеріалами справи , а також не бажає приймати участь в судовому розгляді його апеляційної скарги.

Поряд з цим, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив справу розглянути без його участі (арк. 37).

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 .

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення; відомості постанови державного виконавця; відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем будучі обмеженим в праві керування Московським ВДВС ВП № 56990984 від 23.03.2019 року.

Також з відомостей цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом цього протоколу, про що свідчать його власноручні підписи та письмові пояснення у цьому протоколі.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно нього, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Поряд з цим, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 5), 31.03.2023 за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126/4, було виявлено автомобіль ЗАЗ TF699P, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів виявилось, що вищевказаний водій є обмежений в праві керування Московським ВДВС ВП № 56990984 від 23.03.2019 року. На водія ОСОБА_1 складено протокол за ч.3 ст. 126 КУпАП. Подія зафіксована на бодікамеру 471190. Водій від керування відсторонений, авто припарковано без порушень ПДР.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг ОСОБА_1 на дії працівників поліції, а також відсутність будь-яких рішень компетентних органів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості зафіксовані у рапорті відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 3).

З відомостей цього відеозапису об`єктивно вбачається, що працівники поліції їхали на службовому автомобілі за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . З вихлопної труби автомобіля під керуванням ОСОБА_1 йшов густий дим, що об`єктивно свідчило про можливу несправність цього автомобіля. Після того, як працівники поліції виявили цей факт, ними було зупинено автомобіль, на водійському місці якого перебував саме ОСОБА_1 .

Враховуючи такі відомості відеозапису суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та його твердження про те, що він не керував автомобілем судом розцінюється як обраний спосіб захисту для уникнення ним відповідальності.

Поряд з цим, як слушно зазначив суд першої інстанції, зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була здійснена у зв`язку з очевидними ознаками несправності транспортного засобу (дим з вихлопної труби), а також у зв`язку з наявною інформацією що свідчить про причетність водія до правопорушення, у відповідності до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», що об`єктивно спростовує такі твердження апелянта.

З відеозапису також вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що його дружина не має до нього будь-яких претензій, а тому цю справу повинні закрити.

Такі пояснення ОСОБА_1 , які він надавав працівниками поліції після його зупинки, поза розумним сумнівом свідчать про те, що він був обізнаний про існування обмеження щодо його керування транспортними засобами, однак проігнорував це обмеження.

Відповідно до відомостей постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 23.03.2019 року (арк.4), встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчий лист дублікат № 2-4138/08 виданий 26.11.2008 року.

Враховуючи наявність цієї постанови, а також відсутність відомостей про її скасування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не мав права керувати автомобілем, оскільки був обмежений у цьому праві.

Про те, що він був обізнаний про наявність цієї постанови свідчать відомості відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков