Справа №336/470/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно: ОСОБА_1 , який зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

03.03.2023 на виконання постанови судді до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. від 16.01.2023 до суду після доопрацювання надішли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дії якої кваліфіковані за ч.1 ст.151-1 КУпАП.

Недоліки, викладені у постанові, відповідальною особою ГУ ДПСУ у Запорізькій області не усунуті.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №7, складеним головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Свистун І. 09.01.2023 при реалізації 1 пляшки шампанського «Моренго» за ціною 160,00 гривень, 1 пачки цигарок «Кент з капсулою» за ціною 80,00 гривень на загальну суму покупки 240,00 гривень, РРО не застосовувався, розрахунковий документ, не видавався (перший випадок); 2) перевіркою встановлено реалізація товарів на суму 855,00 гривень, з урахуванням проведеної контрольної розрахункове операції, без застосування РРО, а саме: за місцем проведення розрахунків 13.12.2022 о 11-05 годині знаходились готівкові кошти у сумі 1 125,00 гривень (без урахування проведеної контрольної розрахункової операції) від реалізації товарів за 13.12.2022 (сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій 30,00 гривень) без застосування РРО (другий випадок). Порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР зі змінами та доповненнями), за що передбачено відповідальність відповідно до ч.1 ст.155-1 КУпАП. Акт перевірки від 21.12.2022 №2806/08/01/07/09/ НОМЕР_1 .

Судове засідання у справі, призначене на 14.03.2023 на 09-30 годину не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги та відкладено на 12.04.2023 на 10-30 годину. Так, 12.04.2023 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Разом з тим, ч.2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ст.155-1 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до розділу ІІ п. 2 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 №566 у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень.

Проте, в порушення зазначеної норми у протоколі про адміністративне правопорушення №7 від 09.01.2023 зазначено декілька самостійних складів адміністративного правопорушення, а саме: 1) при реалізації 1 пляшки шампанського «Моренго» за ціною 160,00 гривень, 1 пачки цигарок «Кент з капсулою» за ціною 80,00 гривень на загальну суму покупки 240,00 гривень, РРО не застосовувався, розрахунковий документ, не видавався (перший випадок); 2) перевіркою встановлено реалізація товарів на суму 855,00 гривень, з урахуванням проведеної контрольної розрахункове операції, без застосування РРО, а саме: за місцем проведення розрахунків 13.12.2022 о 11-05 годині знаходились готівкові кошти у сумі 1 125,00 гривень (без урахування проведеної контрольної розрахункової операції) від реалізації товарів за 13.12.2022 ( сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій 30,00 гривень) без застосування РРО (другий випадок), - що суперечить зазначеній інструкції.

Зазначений недолік посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не усунуто.

Крім того, Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Наказ Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 за №1046/29176 встановлено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах доходів і зборів, процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення органами доходів і зборів, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення.

Так, на адресу суду повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення разом з доданими доказами, які необхідні для розгляду справи, проте, справа про адміністративне правопорушення не сформована та не прошита.

Також, формальне посилання посадовою особою, якою складено протокол, на зміст акта перевірки не може бути прийнято до уваги судом, оскільки він є доказом на підтвердження обставин, які мають бути вичерпно відображені саме в протоколі.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тому, враховуючи вищезазначене, суд позбавлений можливості не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, безпосередньо перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 155-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік