Справа №201/3974/23
Провадження № 3/201/1860/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2023 року близько о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебиваючи за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 8г, здійснювала торгівлю продуктами харчування, а саме зеленню (кріп, петрушка, лук) з рук у невстановленому для цього місці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

На виконання вимог ст.ст. 268, 277, 277-2 КУпАП, щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.

Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 053815 від 28 березня 2023 року, рапортом співробітника органу поліції від 28 березня 2023 року, двома фототаблицями, протоколом огляду від 28 березня 2023 року, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких остання підтвердила обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та визнала свою вину в повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у торгівлі з рук в невстановленому місці, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне накласти на останню стягнення у виді штрафу, однак без конфіскації предметів торгівлі.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить сімнадцять гривень, без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов