Справа № 346/367/23
Провадження № 3/346/505/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому вказано, що він цього ж дня о 18 год. 15 хв. в м.Коломия, по вул. Мазепи, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», номерний знак « НОМЕР_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту 1,71 промілле (тест № 4270), чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник, адвокат Ломничук Ю.Ю. 20.04.2023 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його та ОСОБА_1 відсутності.

03.04.2023 року ОСОБА_2 електронною поштою надіслав до суду письмове заперечення, згідно з яким просить провадження в даній справі закрити, оскільки відсутні належні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначає, що вказаного дня працівниками поліції безпідставно зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 , що підтверджується наданим відеозаписом. Стверджуючи, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , до того ж в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції звернулися до ОСОБА_1 з вимогою пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Останній повідомив, що він не здійснював керування транспортним засобом, а за його кермом перебував ОСОБА_3 , що він неодноразово також підтвердив. На вимогу надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив, що оскільки він не є власником автомобіля, свідоцтва у нього немає. На прохання надати відео фіксацію, яка б підтверджувала факт керування ОСОБА_1 автомобілем, працівники поліції почали вести себе агресивно. Відеозапис не містить процесу написанням ОСОБА_3 письмових пояснень, які наявні в матеріалах справи, оскільки він таких пояснень не надавав та підпису свого не ставив, а останні сфабриковані працівниками поліції. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції не були спроможні назвати ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені в ОСОБА_1 ; не роз`яснили йому його право на отримання професійної правничої допомоги та перешкоджали йому в реалізації такого права; не вручили копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий установлений порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 22.01.2023 року серії ААД № 190862 (а.с. 1), зазначено, що 22.01.2023 року о 18:15 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», номерний знак « НОМЕР_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту 1,71 промілле (тест № 4270).

Під час відтворення та огляду відеозапису, долученого до протоколу, встановлено процес зупинки працівниками поліції автомобіля марки «ВАЗ 2106», за кермом якого перебував ОСОБА_3 . Після встановлення особи ОСОБА_1 , працівники поліції одразу запропонували пройти йому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній повідомив, що не керував транспортним засобом. На прохання надати відео фіксацію підтвердження керування ним автомобілем, працівники поліції наполягати на проходженні огляду, а на його неодноразові пояснення, що він не є водієм, не реагували. З переглянутого відео вбачається факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager», результат тесту 1,71 промілле. При цьому, на відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом. За таких підстав, викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено ст. ст. 286, 288, 415 КК, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Аналогічних вимог повинен дотримуватись суд і при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Оскільки порушення, передбачене ст. 130 КУпАП, передбачає встановлення конкретного пункту ПДР, порушення якого і мало своїм наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення, особа уповноважена на складання протоколу повинна встановити яку саме норму ПДР було порушено. У той же час, особою, уповноваженою на складання протоколу, під час його складання, не було встановлено який саме підпункт п. 2.9 ПДР України порушив ОСОБА_1 , а відтак, неможливим є визначення точного змісту порушення, допущеного останнім.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, тому приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Яремин М. П.