Єдиний унікальний номер 936/323/23
Номер провадження 3/341/219/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м.Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду Івано-Франківської надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 044857 зазначено, що ОСОБА_1 17.03.23 року о 21 год. 25 хв. в с. Абрамка на автодорозі «Київ-Чоп» 719 км. керуючи транспортним засобом автомобілем марки Mitsubishi L-300 державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожнього обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху не порався з керуванням та з`їхав у кювет, чим порушив п.12.1 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Дослідивши наявні у справі матеріали встановлено наступне.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатися суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Згідно приписів ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі, зазначаються: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт,який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст.ст.254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень пункту 9 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» №1376 від 06.11.2015 р. затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, із змінами, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у відповідній статті КУпАП, за якою складено протокол.

Разом з тим, слід зазначити наступне.

У фабулі Протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №044857, суть адміністративного правопорушення зазначена як: «керуючи транспортним засобом автомобілем марки Mitsubishi L-300 державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожнього обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху не порався з керуванням та з`їхав у кювет, чим порушив п.12.1 ПДР України, дії кваліфіковані за ст.124 КУпАП».

Диспозиція зазначеної ст.124 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В письмових поясненнях доданих до матеріалів справи ОСОБА_1 зазначає, що 17.03.23 року рухаючись автодорогою «Київ-Чоп» 719 км., с. Абранка, в напрямку м. Львів, керував транспортним засобом автомобілем марки Mitsubishi L-300 державний номерний знак НОМЕР_1 . По дорозі йому стало погано, а саме отримав запаморочення, після чого з`їхав у кювет. Під час ДТП йому травм не завдано і автомобіль не ушкоджений (а.с.5).

В матеріалах про адміністративне правопорушення не зафіксовано пошкодження майна, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Зазначене вище свідчить на те, що викладена у фабулі протоколу суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення визначеного ст.. 124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вбачається, що законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відсутні.

Згідно з вимогами ст.283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 213, 221 КУпАП, суд лише розглядає справу про адміністративне правопорушення, яка відноситься до його компетенції та не має права вносити будь-які доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі і змінювати зазначену у ньому кваліфікацію дій особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази на свій внутрішній розсуд, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,встановленим законом,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.124КУпАП є сумнівними, наявність останніх(сумнівів)не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи положенняст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи, що докази надані поліцейськими суперечать обставинам, які встановлені в судовому засіданні, що викликає сумніви у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, та за недоведеністю тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КупАП.

Відповідно до п.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяМихайло КУЦЕНКО