ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу захисника Довгополої О.О., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Довгополої О.О.

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 грудня 2022 року близько 00 год. 17 хв. в м. Дніпро по вул. Макарова, буд.29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою Alcotest 7510, прилад 0032, результат 2,04‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Довгопола О.О., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказує, що працівниками поліції не було дотримано норми закону, а судом першої інстанції прийнято рішення без належної оцінки фактичних обставин справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, стверджує, що не керував транспортним засобом у нетверезому стані, а спільно з друзями 03.12.2022 року ввечері вживав алкоголь у салоні автомобіля, що був припаркований біля будинку у дворі.

Вказує, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, працівники поліції не роз`яснили йому його права.

Зазначив, що з результатом Драгера він не погодився.

Апелянт зазначила, що поліцейськими не було надано доказів керування автомобілем, наявності підстав зупинки його авто, доказів самої зупинки, а також не ндано доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Відеозапис доданий до матеріалів справи не є безперервним, а тому не може бути належним доказом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Довгопола О.О. підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №090520 від 04.12.2022 року, рапорт, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - 2,04 % проміле; тестом на алкоголь № 3778 від 04.12.2022, відеозапис з місця події від 04.12.2022 року.

За такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Допитаний під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив суду, що 04 грудня 2022 року, транспортним засобом не керував, вказав, що автомобіль був припаркований у дворі, де він з друзями в середині автомобіля вживали алкоголь. Вказує, що коли приїхали поліцейські автомобіль був у нерухомому стані.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень наданих у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції були викликані свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , пояснив суду, що є інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 4 старшим лейтенантом поліції. Відповідно до затвердженої розстановки сил та засобів з період з 19-00 03.12.2022 по 07-00 04.12.2022 року перебував у складі наряду 0452 з т.в.о. заступником командира роти 3 батальйону 4 ст.лейтенантом Повзло О.В. Вказує, що вони прибули за адресою: м. Дніпро вул. Макарова, 29, з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 за допомогою приладу-газоаналізатору Драгер. Вказує, що коли вони прибули на місце виклику, там були присутні інші працівники поліції. Зазначає, що їх наряд особисто не зупиняв автомобіль ОСОБА_1 . Він був у складі третього екіпажу патрульної поліції, які прибули на місце.

Зазначив, що він склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . На запитання суду, свідок не зміг пояснити, чому в рапорті зазначено про відсутність керування транспортним засобом. Вказав, що Повзло є його колегою, та йому не відомо яким чином вона складала акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі.

Допитана у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила суду, що є т.в.о. заступником командира роти 3 батальйону 4 ст.лейтенантом. Відповідно до затвердженої розстановки сил та засобів з період з 19-00 03.12.2022 по 07-00 04.12.2022 року перебувала у складі наряду 0452 з інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 4 старшим лейтенантом поліції Гончаровим А.В. Вказує, що вони прибули за адресою: м. Дніпро вул. Макарова, 29, з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 за допомогою приладу-газоаналізатору Драгер.

Зазначила, що коли вони прибули на місце виклику, там були присутні інші працівники поліції, та вони були у складі третього екіпажу патрульної поліції.

Переглядом відеозапису з нагрудної бодікамери інспектора УПП у Дніпропетровській області, судом апеляційної інстанції встановлено, що останній не містить самого моменту зупинки транспортного засобу ВАЗ 211340, реєстраційний номер НОМЕР_1 . З відеозапису вбачається, що на ОСОБА_1 перебуває на вулиці біля припаркованого автомобіля. На пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору, однак не погодився з результатом огляду. В ході спілкування працівники поліції на запитання водія ОСОБА_1 не роз`яснили останньому наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час спілкування з водієм, один з працівників поліції, виражається нецензурно.

Так, ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції пояснює, що мешкає у вказаному дворі, автомобіль був у нерухомому стані, припаркований.

Під час відтворення відеозапису з бодікамери працівника поліції, допитана в якості свідка ОСОБА_3 на запитання суду не змогла пояснити суперечності, між фактичними обставинами, які відображені на відеозаписі та викладеними у її рапорті. Зазначила, що особисто не бачила як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки у складі екіпажу прибула на місце пізніше. Зазначила, що спеціальний технічний засіб Драгер був у другого екіпажу, а в них були бланки протоколів про адміністративні правопорушення, тому вони збирали документи для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок не змогла пояснити, з яких причин саме вони складали протокол, при цьому огляд водія проводив інший екіпаж патрульної поліції.

На відеозаписі відображено, як працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , при цьому останні не роз`яснили його права, наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний відеозапис підтверджує пояснення надані ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції.

Так, відеозапис, переглянутий в апеляційному суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу. Даний відеозапис починається з моменту, коли працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 біля припаркованого автомобіля. Доказів переслідування та зупинення екіпажем патрульної поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вищевказаний відеозапис не містить, а тому, на думку апеляційного суду, дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в рапорті поліцейського не відповідають фактичним обставинам справи.

На переконання апеляційного суду, поза увагою районного суду були залишені обставини, які спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 вказаної інструкції передбачає ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутністю лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 7 розділу 1 вказаної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Пункт 3 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 5 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі пункту 6 розділу 1Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є сукупністю, своєрідним алгоритмом послідовних дій працівників поліції, а саме:

1) використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу,

2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Крім того, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, та його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованими і такими, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції не дав належної та об`єктивної оцінки, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Довгополої Олени Олексіївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року, - скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко