Провадження № 3/127/4497/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №622265 від 01.06.2023 зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , 25.05.2023 близько 13.20 год., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив діяння передбачене п.п. 14 п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме вчинив відносно своєї тітки ОСОБА_2 умисні дії психологічного та економічного характеру, по тексту заяви потерпілої.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Крім того, подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що п.п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає лише поняття психологічне насильство, як форма домашнього насильства, однак жодного поняття про «умисні дії економічного характеру», об`єктивної або суб`єктивної сторони ця норма закону не містить. З моменту переїзду до будинку за адресою: АДРЕСА_3 та до сьогодні, виключно на підґрунті спорів про права власності та користування земельною ділянкою, ОСОБА_2 систематично виступала ініціатором конфліктних ситуацій та суперечок. Твердження щодо систематичного вчинення по відношенню до неї насильства психологічного характеру є абсолютно безпідставними та необґрунтованими. Жодних фізичних, психологічних або економічних дій, навіть погроз у їх спричиненні, як ОСОБА_2 , так і її донці та онуці він не виказував та не вчиняв. Підґрунтям неприязного та упередженого відношення ОСОБА_2 до нього є майновий спір щодо прав користування вищевказаним домоволодінням. Щодо подій , які мали місце 25.05.2023 зазначив, що в той день він разом із адвокатом Браславець Я.Ю. з`явились до ВП ВРУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 4 та провели спільну бесіду разом із заступником начальника Вінницького РУП полковником поліції Василем Стаховським, трьома іншими співробітниками поліції та ОСОБА_2 . Жодним чином він не ображав ОСОБА_2 , не спілкувався з тіткою та не вчиняв щодо неї протиправних дій. У цій вказаній справі обставини дають змоги дійти до висновків про відсутність фактів вчинення домашнього насильства у будь-якому його прояві, а лише наявність безпідставних претензій ОСОБА_2 щодо його права власності та користування належним майном. Також звернув увагу суду на зміст відібраних 01.06.2023 працівниками поліції пояснень у сусідів та його дружини, де останні ствердно повідомили про те, що останні 6 (шість) місяців між ним та ОСОБА_2 не було чути будь-яких сварок або суперечок. Факт звернення ОСОБА_2 із заявами до правоохоронних органів свідчить лише про наявність конфлікту на підставі спору про право власності на будинковолодіння.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її рідним племінником. Вона зі ОСОБА_1 є співвласниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають у неприязних відносинах останніх декілька років. ОСОБА_1 постійно чинить ОСОБА_2 перешкоди в користуванні житловим приміщенням, вчиняє відносно неї та її сім`ї фізичне, психологічне та економічне насилля. 25.05.2023 приблизно о 13.00 год. вона з`явились до ВП ВРУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 4, де проводив бесіду працівник поліції зі ОСОБА_1 з приводу її попередніх звернень щодо неправомірних дій племінника. ОСОБА_1 її не ображав нецензурною лайкою, але сказав, що вона ледача і на наявні в неї пільги вона не має права, бо фактично їх купила.

В судовому засіданні адвокат Івасик О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за 173-2 ч.1 КУпАП та призначити стягнення відповідно до чинного законодавства.

Інспектор ВП ВРПУ ГУНП у Вінницькій області Татутнько Є.В. в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №622265 від 01.06.2023 ним було складено на підставі поданої заяви ОСОБА_2 від 31.05.2023.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення. З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що громадянин ОСОБА_1 25.05.2023 близько 13.20 год., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив діяння передбачене п.п. 14 п.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме вчинив відносно своєї тітки ОСОБА_2 умисні дії психологічного та економічного характеру, по тексту заяви потерпілої.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону слідує, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі нецензурні, брутальні висловлювання, погрози, не утворюють домашнього насильства та складу адміністративного правопорушення. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені висловлювання становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції не зазначені наслідки, настання яких є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, під час заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 25 травня 2023 року інспектор СПДН ВП ВРУП ГУНП у Вінницькій області Євген Татунько визначив низький рівень небезпеки кривдника та не відмітив жодних можливих ризиків для потерпілої.

Крім того, з пояснень в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що 25.05.2023 близько 13.20 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не вчиняв відносно своєї тітки ОСОБА_2 будь-якого насильства. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує конфлікт з приводу користування нерухомим майном.

Вказані обставини свідчать про існування конфліктної ситуації між родичами щодо користування нерухомим майном.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судом не встановлено, які конкретно погрози та образи висловлювались ОСОБА_1 25.05.2023 близько 13.20 год., за адресою: вул. Пирогова, 4, м. Вінниця і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди психічному стану потерпілої особи, або, що могли завдати таку шкоду.

При цьому суд враховує те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП матеріали справи не містять.

Відтак, ураховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: