ПОСТАНОВА

Справа № 947/11584/23

Провадження № 3/947/3335/23

24.04.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАБ №934337 від 04.04.2023, складений ст.ДОП СП ОРУП№1 ГУНП Одеській області капітаном поліції Галієвською Ю.Г. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.03.2023, близько о 19.20 год., за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу своєї матері гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою, вимагав гроші.

ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, про направлення матеріалів щодо нього до Київського районного суду м.Одеси був повідомлений належним чином під розписку в протоколі. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції про судове засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, до суду не прибув. Тому, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та поясненнями особи, яка постраждала від домашнього насильства, поясненнями самого ОСОБА_1 , терміновим забороненим приписом стосовно кривдника, формою оціник ризиків вчинення домашнього насильства тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення дій психологічного та економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення правопорушення в період дії воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню у вигляді виді громадських робіт на строк сорок годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.