ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/861/23 Справа № 214/631/23 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу серії ААД №231157, 13 січня 2023 року о 21-03 год. в Дніпропетровській області, в м. Кривому Розі, в Саксаганському районі, вул. Марійська, біля зупинки громадського транспортного засобу «Визволетилів Кривого Рогу», водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав 30.03.2023 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Що ж стосується оскаржуваної постанови, то апелянт просить постанову суду скасувати провадження у справі закрити.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що зазначені в постанові суду обставини не відповідають дійсності, а відтак постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що відсутні будь-які відомості про складення 13.01.2023 року, працівниками патрульної поліції, відносно нього постанов, що підтверджували б порушення ним правил ПДР України, на підставі якого його було зупинено. Вважає, що огляд для встановлення ознак сп`яніння, працівниками патрульної поліції не проводився, а тому встановити чи наявні ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 , неможливо. Вказує, що на місці події його ніхто не ознайомлював та не пред`являв направлення водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП КБЛПД ДОР, для проходження медичного огляду. Вважає, що свідки стояли на іншій стороні дороги від місця зупинення транспортного засобу, та не могли чути факту відмови від проходження медичного огляду, працівники патрульної поліції підійшли до свідків і відібрали від них лише письмові пояснення. Вважає постанову суду незаконною та такою, що була винесена за його відсутності, що свою чергу позбавило його права захищати свої права у суді. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а тому протокол не відповідає вимозі його достовірності. Вважає, що національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який викликає сумніви щодо впин особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови і доводи апеляційної скарги особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , вислухавши думку його захисника Сторчеуса Г.М., прихожу до висновку, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає необхідним поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, правопорушник у судовому засіданні не приймав участь, ОСОБА_2 не з`явився про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Також судом першої інстанції у своєму рішенні зазначено, що на адресу суду від захисника Сторчеуса Г.М. надійшла заява про перенесення розгляду справи, у зв`язку з тим, що останній перебуває у відпустці з 19.03.2023 по 17.04.2023.

Також судом зазначено, що ОСОБА_2 будучи обізнаним, щодо відпустки його захисника, мав можливість скористатися правом на захист іншого адвоката. Суд розцінив клопотання як зловживання стороною захисту своїми правами та намагання затягнути розгляд справи та вважав за можливим проводити розгляд справи без участі ОСОБА_2 та його захисника Сторчеуса Г.М..

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи той факт, що до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення захисник Сторчеус Г.М. надав клопотання про відкладення розгляду справи через перебуванням у відпустці. Апеляційний суд вважає поспішними висновки суду першої інстанції про зловживання стороною захисту своїми правами та намагання затягнути розгляд справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було складено 13.01.2023 року, стороною захисту першу заяву про відкладення розгляду справи подано 13.02.2023 року для ознайомлення захисника з матеріалами справи, другу заяву стороною захисту про відкладення судового засідання яке призначено на 20.03.2023 року подано у зв`язку з перебуванням захисника у відпустці з 19.03.2023 по 17.04.2023 та як на доказ перебування за кордоном захисником надано копію закордонного паспорту з відміткою про перетин кордону. Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, у даному випадку вважаю, зазначену обставину для відкладення розгляду справи поважною, відсутність у даному випадку намагання затягнути розгляд справи, можливість судом відкладення судового засідання на іншу дату та достатність часу для розгляду справи без порушення вимог ст.38 КУпАП.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст.268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова районного суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги про те що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам, а у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними та спростовуються наявними доказами по справі.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 231157 від 13.01.2023 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП поліцейським ППП в м. Кривий Ріг УПП у Дніпропетровській обл., відповідно до якого 13 січня 2023 року о 21-03 год. в Дніпропетровській області, в м. Кривому Розі, в Саксаганському районі, вул. Марійська, біля зупинки громадського транспортного засобу «Визволетилів Кривого Рогу», водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві (а.с.1).

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів справи, де кожен окремо, підтвердили те, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та що водій ОСОБА_2 був ознайомлений із змістом протоколу про адміністративне правопорушення, зі своїми права та обов`язками передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП і повідомленно про місце і час розгляду справи (а.с.3).

Рапортом працівника поліції від 13.01.2023 року з якого встановлено, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб під керування ОСОБА_2 , в ході розгляду справи, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водій відмовився від проведення огляду (а.с.4).

Відеозаписами із бодікамер, на яких відображено факт руху транспортного засобу Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , а також зафіксовано виявлення працівниками поліції явних ознак алкогольного сп`яніння у водія та факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Також на відео повідомлено водію причину зупинники, оскільки його транспортний засіб на рівній ділянці дорозі виляв дорогою виїжджаючи у ями та у бордюри, що могло викликати аварійну ситуацію з іншими учасниками дорожнього руху. Під час спілкування з працівниками поліції водій ОСОБА_2 вказав, що вживав спиртні напої, випив пляшку горілки. Також зафіксовано поведінку ОСОБА_2 , що не відповідає обстановці при спілкуванні з працівниками поліції, а саме неадекватне реагування при ознайомленні його працівниками поліції зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, а саме намагання скласти ОСОБА_2 на працівників поліції протокол про адміністративне правопорушення, оскільки йому здається, що усі вони знаходяться у стані сп`яніння (а.с.6).

Довідкою, згідно якої гр. ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Доводи апелянта, що працівниками поліції не було встановлено перевіркою ознаки які свідчать про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2 13.01.2023 року працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Також згідно наявного відеозапису водій ОСОБА_2 не заперечував вживання алкогольних напоїв та наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на запитання працівників поліції про проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Щодо доводів апеляційної скарги, що направлення ОСОБА_2 , як водію транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, для проходження медичного огляду, на місці події його ніхто не ознайомлював та не пред`являв є безпідставними та не спростовують факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Доводи апеляційної скарги, що свідки стояли на іншій стороні дороги від місця зупинення транспортного засобу та не могли чути факту відмови від проходження медичного огляду, працівники патрульної поліції підійшли до свідків і відібрали від них лише письмові пояснення є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер які спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3).

А також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку крім участі свідків були застосовані технічні засоби відеозапису, які наявні у матеріалах справи на CD диску (а.с.6) та згідно яких водій ОСОБА_2 на закону вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 13 січня 2023 року о 21-03 год. в Дніпропетровській області, в м. Кривому Розі, в Саксаганському районі, вул. Марійська, біля зупинки громадського транспортного засобу «Визволетилів Кривого Рогу», водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків та вказане зафіксовано відео зйомкою на бодікамери. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом у сукупності докази підтверджують винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_2 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання нових проступків, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя