Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
14.07.2023 Справа №: 368/841/23
провадження 3/368/305/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2023 року 00 год. 05 хв. в м. Кагарлик по вул. Став`янка, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN VENTO», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду, а саме дорожній знак, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 22 червня 2023 року 00 год. 05 хв. в м. Кагарлик по вул. Став`янка, водій автомобіля «VOLKSWAGEN VENTO», ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на перешкоду, а саме дорожній знак, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «н» «ПДР України» за що передбачена відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, 22 червня 2023 року 00 год. 05 хв. в м. Кагарлик по вул. Став`янка, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN VENTO», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду, а саме дорожній знак, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст. 122-4 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Так, 22 червня 2023 року 00 год. 05 хв. в м. Кагарлик по вул. Став`янка, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN VENTO», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду, а саме дорожній знак, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Так, п. 12.1. ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає стягнення за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна на особу накладається адміністративне стягнення.

Відповідно до статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,вантажу,автомобільних доріг,вулиць,залізничних переїздів,дорожніх споруд чи іншого майна,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Крім того, 22 червня 2023 року 00 год. 05 хв. в м. Кагарлик по вул. Став`янка, водій автомобіля «VOLKSWAGEN VENTO», ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на перешкоду, а саме дорожній знак, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «н» «ПДР України» за що передбачена відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п .2.10 «н» Правил дорожнього руху водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язується негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці пригоди.

Санкція частини ст. 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 130217 від 22.06.2023 року, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 22.06.2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 130232 від 22.06.2023 року, поясненнями правопорушника ОСОБА_1 .

Аналізуючи наведені письмові докази в їх сукупності та, вважаючи їх такими, що відповідають фактичним обставинам, вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та вина останнього у їх вчиненні є доведеною.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, вчинив вищезазначені адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 122-4 КпАП України.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 (остаточне 17.06.2011), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Відповідно до ст. 33 КУпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, яка згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) грн., передбачених санкцією ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та запобіганню скоєння ним нових правопорушень з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП необхідно призначити ОСОБА_1 , стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 401 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого встановлено п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 122-4, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, ,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 визначити до відбування остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. (рахунок отримувача: UА0010001, отримувач: ГУК у Київській області/м.Київ/21081300, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (рахунок отримувача: UА0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), назва коду класифікації доходів бюджету: 22030106) .

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області.

Суддя: І.І. Шевченко