Справа № 527/1364/22
провадження № 3/527/8/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Мицик С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Глобинського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №006390 від 18.07.2022 року у відношенні ОСОБА_1 , згідно якого 18.07.2022 року о 21 годині 07 хвилини ОСОБА_1 за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Погреби по вул. Шевченка керував транспортним засобом «ВАЗ -111730» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер».

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Хромих Е.В. не з`явилися. Захисник надав клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначив, що ні відеоматеріал, ні інші докази, які є в матеріалах справи, не містять достеменних та беззаперечних відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування 18.07.2022 року в с. Погреби в 21 год.07 хв. 3 наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що автомобіль, який належить ОСОБА_1 , припаркований біля садиби, ознак роботи двигуна та наявність вихлопних газів, характерних для працюючого транспортного засобу, не видно, що б могло стати підставою для висновку про керування ОСОБА_1 автомобілем. Зазначив, що зафіксовані на відео пояснення ОСОБА_1 за своїм змістом є суперечливими і недостатніми для категоричних висновків про керування останнім транспортним засобом в стані сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №006390 від 18.07.2022 року. Таким чином, працівником поліції не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 липня 2022 року №7, складений о 23 год. 45 хв. Вказаний висновок не може бути врахований судом як доказ винуватості ОСОБА_1 на підставі прямої вказівки про це законодавця, а саме: згідно з ч. ч. 3-5 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров?я. Згідно з вимогами п. 9 Розділу II, п. 22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров?я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. 3 матеріалів справи вбачається, що поліцейським визначений час, коли, на його думку, були встановлені підстави, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп?яніння, а саме: о 21 год. 07 хв., в той час як медичний огляд, що вбачається з відеозапису, розпочинається з 23 год. 33 хв., тобто пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та відповідно з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, а тому вся процедура медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, є незаконною, а сам огляд і висновок №7 від 18.07.2022 щодо ОСОБА_1 недійсним.Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву, що в даному випадку відсутнє. Вищенаведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись на користь ОСОБА_1 , вони не дають змоги однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з недоведеністю працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння та порушення часових меж проведення стосовно нього медичного огляду, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши дані відеозапису, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Пунктом 2.9 а ПДР України передбачено, що водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»- судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З даних відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 заперечував ту обставину, що він керував транспортним засобом. Також на вказаному відео, яке розпочинається о 21 год. 03 хв., зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , який стоїть біля припаркованого до житлового будинку автомобіля, та проходження останнього огляду на стан алкогольного сп`яніння, та дані відеозапису не містять інформації про те, що перед спілкуванням з інспектором поліції ОСОБА_1 керував транспортним засобом, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаної обставини.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність особи у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом витлумачені на користь особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.7,245,251,280,130 ч.1,247 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 -на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. А. Мицик