Справа№ 953/2067/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., за участю прокурора Ольхового Б.С., захисника Сібільової О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої в.о. директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.1, ст.. 172-7 ч.2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

22.03.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 ч.1 КУпАП (справа №953/2067/23, н/п 3/953/1137/23).

Цього ж числа до Київського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 ч.2 КУпАП (справа №953/2069/23, н/п 3/953/1138/23).

ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, являючись суб`єктом декларування, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання нею вимог ЗУ «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700- VII не повідомила безпосереднього керівника Харківську обласну раду, Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної (військової) адміністрації у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час отримання 19.08.2022 на підпис відповіді на лист УСР в Харківській області ДСР НП України від 15.08.2022 №1628/55/119/01-2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, являючись суб`єктом декларування, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання нею вимог ЗУ «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону №1700- VII прийняла рішення про відмову в наданні УСР в Харківській області ДСР НП України інформації та копій документів стосовно себе та вчинила дії шляхом підписання відповідного листа від 19.08.2022 №102, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.172-7 КУпАП, зокрема ч.1 та ч.2 передбачена відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 вказані матеріали були об`єднані в одне провадження.

В задоволенні клопотання адвоката Сібільової О.В. про виклик свідків судом відмовлено.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Сібільова О.В. в судовому засіданні просили закрити провадження у справах у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП необхідно вважати 22.02.2023, а протокол складено 20.03.2023, датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП необхідно вважати 25.08.2022, а протокол складено 20.03.2023, що є порушенням вимог ч.2 ст. 254 КУпАП, та копій протоколів вручено не було. Крім того, строк накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП сплив 25.02.2023. Наявний відео-запис в матеріалах є неналежним доказом по справі, та посилались на відсутність складу в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень з підстав зазначених у заперечення наданих до суду.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення правопорушниці, її захисника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, що передбачено ст.245 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України Про запобігання корупції, суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП щодо підстав адміністративної відповідальності, у сукупності з приписами Закону України Про запобігання корупції, суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах саме реального конфлікту інтересів.

Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Так суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно із диспозицією статті 172-7 КпАП України та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КпАП України)

Відповідно до частини 5 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 з 23.12.2021 є виконувачем обов`язків директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР, а відтак є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону згідно п.п. а п.2 ч.1 ст. 3 Закону.

19.08.2022 на адресу в.о. директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР ОСОБА_1 від УСР в Харківській області ДСР НП України спрямовано запит щодо надання інформації відносно неї.

Відповідно до відповіді в.о. директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР ОСОБА_1 від 19.08.2022 у задоволенні вказаного запиту було відмовлено.

Відповідно до відповіді керуючого справами виконавчого апарату ХОР О. Малишевої №01-43/173 від 20.01.2023, на адресу ХОР в період з 01.01.2021 по теперішній час не надходило повідомлень від в.о. директора КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР ОСОБА_1 щодо можливого у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів. Доказів відповідного повідомлення стороною правопорушника до суду надано не було.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП підтверджується: протоколом №99 від 20.03.2023, витягом з положення, довідками від 20.03.2023, копією листа від 19.08.2022, копією відповіді від 19.08.2022, рапортом, копією запиту від 21.12.2022, копією відповіді від 20.01.2023, копію розпорядження від 23.12.2021 №283, копією наказу від 23.12.2021 №510-к, копією розпорядження від 03.09.2020 №127, копією статуту, запитом від 23.02.2023, відповіддю від 09.03.2023, запитом від 06.03.2023, відповіддю на запит від 08.03.2023, запитом від 06.03.2023, копією відповіді від 15.03.2023, роздруківкою з інтернету, поясненнями правопорушниці, рапортом, відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Харківській області, фактичними даними, що знаходяться на диску, копією квитанції.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Твердження захисника про відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між приватним (майновим) інтересом та службовими повноваженнями, суд визнає безпідставними та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки вказаний факт у повній мірі підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Підстави, які б давали можливість вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 не отримувала протокол про адміністративне правопорушення, та його складено з порушення строків, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 відмовилась від їх отримання та надання пояснень, тому їх було спрямовано поштовими засобами зв`язку, що не суперечить приписам КУпАП, та вказаний протокол було складено після зібрання всіх необхідних доказів та з`ясування всіх необхідних даних по справі.

Таким чином суд, відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясувавши усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначені покарання суд враховує вчинення ОСОБА_1 корупційного адміністративного правопорушення, його тяжкість та обставини вчинення, а також враховуючи дані про особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, ставлення ОСОБА_1 до даного

діяння, вважає за можливим застосувати стягнення у межах санкції вчиненого правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП у вигляді штрафу.

Щодо застосування судом норм статті 38 КпАП України, про що вказує захисник, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Так, суд вважає, що факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). Складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивний виклад свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Матеріалами справи містять інформацію, що 25.08.2022 УСР в Харківській області ДСР НП України було отримано лист ОСОБА_1 про відмову в наданні інформації відносно себе. Відтак з матеріалів справи вбачається, що спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, який вправі складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією станом на 25.08.2022 володів повною інформацією щодо допущеного ОСОБА_1 порушення, що є в даному випадку датою виявлення правопорушення, а протокол №100 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією було складено лише 20.03.2023.

Законодавець у ч.3 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення. Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6 місяців з дня його виявлення). За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч.3 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст. 38 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-7 ч.2 КУпАП складено 20.03.2023, тобто після закінчення строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 284 КУпАП за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

З урахуванням наведеного та виходячи з положень ст. 38 та п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі за ч.2 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.33,40-1,172-6,221,283,284 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Харківському апеляційному суді, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Строк пред`явлення до виконання - три місяці.

Суддя Г.А. Зуб