Справа № 357/969/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, непрацюючого, студента НТУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050149 від 09.01.2023 року: 09.01.2023 року о 22 год. 17 хв. в м. Біла Церква, по вул. Голубина, 13/19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року 03.12.2022 р. постановою серії ЕАР6244059, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судові засідання не з`являвся, засобами електронного зв`язку направляв на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи, в яких зазначав, що хворіє на Covid-19, тому не може бути присутнім в судовому засіданні, проте мав намір особисто надавати суду пояснення стосовно протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Тому зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості направити на адресу суду свої пояснення стосовно складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, виклавши їх в письмовій формі, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бондарчук Я.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечила та просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зокрема захисник вказала, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, матеріали справи не містять довідки про отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, при цьому сторона захисту не зобов`язана надавати докази на підтвердження вини, а суд не може збирати докази на користь обвинувачення.

Заслухавши пояснення адвоката Бондарчук Я.М. та дослідивши докази, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050149 від 09.01.2023 року, довідку від 10.01.2023 щодо кваліфікації адміністративного правопорушення, довідки з ІП НП, розписку ОСОБА_2 від 09.01.2023, рапорт поліцейського від 09.01.2023, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Норми статті 126 КУпАП визначають, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дослідивши матеріали справи суддя встановив, що 09.01.2023 року о 22 год. 17 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Голубина, 13/19, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки такі повністю спростовуються наявними відеозаписами, на яких чітко зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не надав поліцейським посвідчення водія, зазначивши, що він лише навчається в школі водіння транспортними засобами, при цьому поліцейські користуючись технічними приладами з`ясували, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, тому склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050149 від 09.01.2023 року за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Суддя також зазначає, що п. 4 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Пункт 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачає, що у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

На виконання вимог зазначеної інструкції до матеріалів даної справи було додано довідку інспектора ВАП батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП Анни Садової від 10.01.2023, з якої слідує, що ОСОБА_1 12.08.2022, 02.11.2022 та 03.12.2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, що також підтверджується довідками з Інформаційного порталу Національної поліції України, які також було долучено до матеріалів справи.

Проте суддя також вказує, що в порушення вимог пункту 4 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не було виготовлено та долучено до матеріалів даної справи довідку отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому суддя зазначає, що будь-яких документальних доказів того, що станом на 09.01.2023 року ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував матеріали справи не містять, а самі по собі твердження ОСОБА_1 про відсутність у нього посвідчення водія відповідної категорії, які зафіксовані на відеозаписах не є достатніми для підтвердження даного факту.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості констатувати, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, оскільки таку інформації неможливо перевірити в ході судового розгляду з огляду на той факт, що у суду відсутній доступ до відповідного реєстру (бази даних).

Крім цього суд погоджується зі стороною захисту, що сторона захисту не зобов`язана надавати суду докази на підтвердження вини особи, а суд не вправі відшукувати та збирати докази самостійно.

Суддя також зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, достатніх та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ