Справа № 442/141/23
Провадження №3/442/135/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 квітня 2023 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П., захисника Гирича О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

09.01.2023 року до суду надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №174281, 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 в м. Дрогобичі по вул. Самбірській керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у ДМЛ №1. Огляд на стан сп`яніння підтвердженно висновком лікаря №313.

Отже, дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

18 січня 2023 до суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 - адвоката Гирича О.В., у якому просить суд призначити в адміністративному провадженні за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 судово-токсикологічну експертизу.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2023 року призначено у справі судово-токсикологічну експертизу, проведення якої доручено КЗ ЛОР « Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи»

11 квітня 2023 року з КЗ ЛОР «Львівське бюро судово-медичної експертизи» до суду надійшов супровідний лист із додатками. Відповідно до акту складеного завідувачем відділення судово-медичної токсикології за участю експертів токсикологів про те, що їм надано недостатню кількість біологічного матеріалу (крові, сечі) ОСОБА_1 для проведення відповідної експертизи.

18 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 - Гирича О.В. про закриття провадження у справі. Клопотання обгрунтовує тим, що у матеіралах справи, незважаючи на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено що до нього додається відеозапис, проте такий фактично відсутній, та відсутній будь-який інший належний та допустимий доказ з якого суд міг би дійти висновку про те, що ОСОБА_1 21.12.2022 керував транспортним засобом. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про свідків відсутні, і відеозапис проходження процедури огляду на стан сп`яніння також відсутній. Зазначає, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №174281 від 21.12.2022 ОСОБА_1 в поясненнях до протоколу зазначив: «З результатами тесту не згідний, тест показав хибний результат, оскільки жодних речовин не вживав. Прошу здати аналіз крові для перевірки». Звертає увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №174281 від 21.12.2022 не зазначено часу складання останнього, та часу події адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину.

Захисник Гирич О.В. у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі з підстав наведених у клопотанні.

Вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №174281 від 21.12.2022;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.12.2022.

При вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, відповідно до п.п.3, 4 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння обстежуваної особи.

Пунктом 7 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції передбачено обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. За приписами п.8 цієї Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Згідно з п.10 цієї Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №174281 від 21.12.2022, 21 грудня 2022 року, година у протоколі не зазначена, ОСОБА_1 в м. Дрогобичі по вул. Самбірській керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у ДМЛ №1. Огляд на стан сп`яніння підтвердженно висновком лікаря №313.

Судом за клопотанням сторони захисту призналася експертиза контрольного дослідження на наявність наркотичних речовин, зразка біологічного середовища (сечі).

Постанова суду не виконана установою, через недостатню кількість біологічного матеріалу (сечі).

Отже, вказані вимоги при проведенні огляду ОСОБА_1 щодо виявлення наркотичного стану сп`яніння працівниками закладу охорони здоров`я не виконані, зразки біологічного середовища (сечі) не були відібрані у дві ємності необхідної кількості.

Порядок проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП.

Так, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився без залучення свідків.

При надходженні матеріалів до суду диск відеофіксації події був відсутній.

На запит суду про отримання відеозапису події, яка мала місце 21.12.2022 року, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №174281, Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області відповіді не надав. На виклик суду Поліцейський ВРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівскій області сержант поліцїі ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Отже, матеріали справи не містять жодного відеозапису, як того вимагає закон під час здійснення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Викладене є грубим порушенням встановленої законом (ст.266 КУпАП) процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а тому огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та встановлені результати згідно ч.5 ст.266 КУпАП є недійсними.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), n. 161, SeriesА заява № 25).

Крім того, у справі «Paul andAudreyEdwardsv. theUnitedKingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки, доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст.62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.280, 283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П. Бодрова