Справа №295/5290/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , учасник бойових дій, -

в с т а н о в и в :

19.04.2023 о 00 год. 35 хв. в м. Житомирі, проспект Незалежності, 51 водій ОСОБА_1 керував т/з BMW н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обставновці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`янніння, у встановленому законом порядку, відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що керував т/з, був зупинений працівниками поліції. В послідуючому, поліцейський висловив підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, почав ображати, що його дуже розхвилювало, а тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В послідуючі судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини поважності його неявки суду не повідоляв. Адвокат, який здійснював захист його інтересів до суду не з`явився, повідомив про те, що розірвав угоду з ОСОБА_1 .

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймі не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймі повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися проваджденням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуюються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність. При цьому, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП участь особи у даній категорії справ не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, доведена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 463645 від 19.04.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, що підтверджує факт керування транспортним засобом; направленням водія на огляд; постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 12.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , який керував т/з зупинено за порушення ПДР, у зв`язку з чим останього притягнуто до адміністративної відповідальності. Під час складання документів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд як на місці, так і у лікаря-нарколога, на що останній категорично відмовився, мотивуючи тим, що не керував т/з. Відеозапис спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував т/з і про те, що працівники поліції його ображали.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не є його власником.

На підставі ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, оскільки має статус учасника бойових дій.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.