Справа № 3/593/152/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2023 р. СУДДЯ Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городисько Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта базова вища, пенсіонера, до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП протягом року не притягувався, -

за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року відносно гр. ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547762, відповідно до якого: 22.02.2023 р. о 11 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Бережани на вул. Міцкевича здійснив провадження господарської діяльності на таксі, на автомобілі Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 без державної реєстрації як ФОПа та без отримання ліцензії на даний вид діяльності, відповідно до ЗУ «Про автомобільний транспорт» ЗУ «Про ліцензування виду господарської діяльності». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором СРПП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП капітаном поліції Маликом Василем Миколайовичем за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, посилаючись на те, що він не здійснював підприємницької (господарської) діяльності, а також його автомобіль не підпадає під ознаки таксі. У зв`язку з вказаним просив провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 та 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення врегульовано главою 22 КУпАП, де в ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи з системно-логічного тлумачення вказаних норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки за допомогою доказів, доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ч.1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Виходячи з наведеного, необхідною умовою наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, у поєднанні з відомостями, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення, є провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

В законодавстві України містяться різні визначення поняття господарської діяльності:

- господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару (п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»);

- під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України);

- господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.36 ч.1 ст. 14 Податкового кодексу України)

Узагальнюючи вказані поняття, необхідною умовою господарської діяльності є передача (надання) особою, яка здійснює господарську діяльність іншій особі товару (робіт, послуг) та отримання особою, яка здійснює господарську діяльність за цей товар (роботи, послуги) від іншої особи грошей, товару (робіт, послуг).

Не зважаючи на вказане, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , як особа, яка здійснює господарську діяльність, за надані послуги від іншої особи отримав гроші, товар (роботи, послуги).

В Україні відсутній Закон «Про ліцензування виду господарської діяльності» натомість є Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», де передбачено 34 види діяльності, що підлягають ліцензуванню, не зважаючи на вказане поліцейським не вказано, якою нормою вказаного закону передбачено ліцензування діяльності таксі.

Відповідно до п. 24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, як вид господарської діяльності підлягає ліцензуванню. Однак посилання на вказану норму Закон у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє.

Згідно з ч.3 ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензія на господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень вдається на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення. Однак посилання на вказану норму Закон у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє.

Ч.1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що пасажирські перевезення це перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами. Вказаною нормою встановлено, що легковий автомобіль це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно. При цьому розрізняється: транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу), - транспортний засіб загального призначення; транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо), - транспортний засіб спеціалізованого призначення. В свою чергу таксі це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Таким чином, послуги з перевезення пасажирів на таксі, здійснюється на транспортному засобі спеціалізованого призначення і підлягають ліцензуванню.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом спеціалізованого призначення, який би підпадав під ознаки таксі.

Виходячи з наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів автомобіль, яким керував ОСОБА_1 є автомобілем загального призначення. Надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковим автомобілем на автомобілі загального призначення підлягає ліцензуванню у разі надання послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення, яким відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», - є перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін.

У протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Виходячи з наведеного, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547762, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, не наведено відомостей про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено відомостей про це, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність або здійснював діяльність яка підлягає ліцензуванню без отримання ліцензії.

За таких обставин, провадження по справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки такі відомості відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП в зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: