Справа № 758/3107/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

04.03.2023 о 23:15 год. за адресою: Контрактова площа, 10, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530 D», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04.03.2023 уввечері на Контрактовій площі він та його друг ОСОБА_2 були в барі. Він залишив автомобіль на платному паркінгу, а потім переставив його та пішли з другом у бар. Прийшов у машину зарядити автомобіль, але їхати не збирався, оскільки був п`яний, і тут поліція постукала у вікно. Мотор автомобіля був заведений, коли приїхала поліція, бо він грівся та поставив телефон на зарядку.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 - його товариш. Були з ним на Контрактовій площі, ходили по закладах. Зустрілись біля парковки, поставили машину, з охоронцем у них виникла суперечка. Пили алкогольні напої, гуляли, а потім розійшлись з ОСОБА_1 . Він познайомився з дівчатами, а ОСОБА_1 пішов у автомобіль, хотів доїхати додому. Особисто не був свідком розмови поліцейських з ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Туровський В. В. - подав письмові пояснення, в яких просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначає, що працівники поліції не пояснили водію причину зупинки та не склали стосовно останнього постанову за порушення ПДР. Зазначає, що поліцейські не бачили, як ОСОБА_1 рухався на автомобілі, що підтверджується запитанням поліцейської: «А коли Ви приїхали сюди з парковки?». Вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто знаходився у автомобілі, двигун якого був заведений, оскільки заряджав телефон. Покликається на те, що підтвердженням того, що ОСОБА_1 не їхав, був сніг на автомобілі, який не дав би змогу бачити дорогу. Зазначає, що у порушення вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції не відсторонили водія від керування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 460708 від 04.03.2023, направленням на огляд водіїв транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та DVD-диском.

Із відеозапису вбачається, що під час комендантської години працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля, який був заведений. Із авто вийшов водій ОСОБА_1 , який повідомив, що їхав додому, «отут став», але «нікуди не їхав», «ще не встиг поїхати». На припущення працівника поліції, що водій заблукав, останній повідомив, що «їде додому», трохи заблукав, нікуди не від`їхав, бо хотів переставити машину і тут поліцейські. На запитання працівника поліції, чи вживав водій алкогольні напої, той повідомив, що сьогодні вживав. Працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився, у лікаря-нарколога проходити огляд теж декілька разів відмовився. Згодом водій сказав поліцейським, що алкоголь вживав вчора, а не сьогодні. Декілька разів ОСОБА_1 намагався з`ясувати, чи можна якось домовитись з поліцейськими. Під час оформлення адміністративного матеріалу водій зазначив, що його вигнали з парковки і він хотів переставити автомобіль.

Щодо тверджень захисника, що поліцейська запитала у водія: «А коли Ви приїхали сюди з парковки?», слід зазначити, що зміст такої фрази було змінено (викривлено, спотворено). Як убачається з відеозапису під час складання адміністративного матеріалу поліцейська запитала водія : «а як Ви доїхали з парковки сюди?», на що водій їй відповів: «Ви не уявляєте, я тільки що заплатив гроші, а мене вигнали з парковки».

Твердження захисника, що автомобіль водія був засніжений, що унеможливлювало рух водія, також спростовується відеозаписом, оскільки із відео вбачається, що лобове скло автомобіля було розчищене від снігу, а сніг на капоті чи даху автомобіля не є перешкодою для руху транспортного засобу.

Щодо невиконання працівником поліції вимог ст. 266 КУпАП (невідсторонення водія від керування транспортним засобом) слід зазначити, що з відеозапису видно, що поліцейський декілька разів наголошував на тому, що ОСОБА_1 відсторонено від права керування на виконання вимог ст. 266 КУпАП і він не має права керувати транспортним засобом.

Слід відзначити, що відповідальність водія настає саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому факт відмови є визначальним для кваліфікації дій правопорушника за ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА