ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/411/23 Справа № 695/285/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Степченко М. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 695/285/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова О.М., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 14.01.2023 р. о 13 год. 40 хв., на 121 км а/д Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем «ВАЗ- 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права представник ОСОБА_1 - адвокат Бочаров О.М. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 по справі про адміністративне правопорушення №695/285/23, та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд розглянув справу по суті у відсутність ОСОБА_1 , чим позбавив його права бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої інтереси. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до вивчення обставин справи, не дослідив докази, а саме, не взяв до уваги відеозапис, на якому ОСОБА_1 категорично заперечує про керування транспортним засобом та неправильно оцінив наявні в матеріалах докази.

Так, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт руху та/чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. При перегляді відео зафіксовано, як працівники поліції вже здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в приміщенні, а потім в медичному закладі, постійно ОСОБА_1 вказував працівниками поліції, що він не керував транспортним засобом, а за кермом був його знайомий ОСОБА_2 , який в той час відійшов до заправки.

Обгрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт послався на правові норми КУпАП, Конституцію України та інші нормативно правові акти, детально викладаючи їх зміст.

Разом з тим, в апеляційній скарзі преставник ОСОБА_1 - адвокат Бочаров О.М. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не був у судовому засіданні під час розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови отримав рекомендовам листом 20.06.2023

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бочарова О.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарженя постанови підлягає поновленню, а в задоволені апеляційої скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, та вбачає необхідним його поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №067975від 14.01.2023 (а.с.1);

- даними протоколу №8 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 14.01.2023 (а.с.4);

- даними письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.3);

- даними відеозапису з бодікамери (а.с.8,9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції - якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст.266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Для об`єктивного розгляду справи апеляційним судом був переглянутий відеозапис з бодікамер працівників поліції щодо подій від 14.01.2023 за участі ОСОБА_1 . Зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався на своєму автомобілі «ВАЗ- 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , до своїх батьків, що проживають в с.Першотравневе та був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з тим, що під час його зупинки та спілкуванні з ним, працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти освідування на місці зупинки автомобіля на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою вказаного приладу, проте в подальшому категорично відмовився від такого проходження, та бажав пройти освідування в медичному закладі, у зв`язку цим ОСОБА_1 було доставлено до Золотоніської ЦРЛ для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Слід зазначити, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я у Золотоніській ЦРЛ у присутності працівника поліції.

У протоколі №8, який складено лікарем ОСОБА_4 , вказано, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкоголю, що ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою приладу Алкофор, та результат дослідження показав наявність алкоголю в організмі 1,59 ‰, та встановлено діагноз ОСОБА_1 - алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Отже, огляд проведено з дотриманням ст.266 КУпАП, зокрема лікарем Золотоніської ЦРЛ, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, у порядку, визначеному законом.

Апеляційний суд вважає доводи апелянта про те, що суд формально підійшов до розгляду справи та не дослідив докази, виніс постанову з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права є безпідставними. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву протокол медичного огляду №8 апелянтом не надано, а матеріали справи відомостей на спростування відомостей зазначених у цьому протоколу не містять.

Що стосується доводів апелянта про те, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт руху та/чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то дійсно, як і зазначає апелянт, на відеозаписі, наданому суду органами поліції, не зафіксовано моменту зупинки автомобіля «ВАЗ- 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , однак суд вважає, що пояснення військового Національної Гвардії України ОСОБА_3 , які він надав поліцейському СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Носенку В.В., та в яких він виклав обставини зупинки автомобіля «ВАЗ- 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , наявність ознак перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, є належним і допустимим доказом встановлення факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, і ці пояснення будь-яких сумнівів у апеляційного суду не викликають.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керував його знайомий ОСОБА_2 , спростовуються матеріалами справи та переглянутим відеозаписом з бодікамер поліцейських про обставини події від 14.01.2023 за участі ОСОБА_1 . Так, відеозапис подій не містить відомостей про те, що ОСОБА_5 у спілкуванні з працівниками поліції вказував, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 , не звертався він і до суду першої інстанції з заявою про виклик вказаної особи до суду для допиту в якості свідка, а тому ці доводи апелянта є неспроможними.

Слід наголосити, що переглянутим в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозаписом підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ- 21011, д.н.з. НОМЕР_1 . Так, зі змісту розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції, встановлено, що 14.01.2023 о 13:40 год., коли його зупинили працівники поліції, він керував вказаним автомобілем, перед цим він зустрічався зі своїм знайомим, випивали, потім він поїхав до своїх батьків в с.Першотравневе, його зупинили працівники поліції, зазначав, що з автомобіля він не випав, а вийшов сам, та з`ясовував в чому причина його зупинки і хто повідомив про те, що він сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння. Також він телефонував своєму брату, якого мав забрати з м.Києва, та повідомив йому, що його зупинили на КП, та забрали у нього машину, тому він приїхати за ним не зможе.

Також слід зауважити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надав неправдиві відомості щодо місця свого проживання, вказавши не фактичну адресу, де він проживає: АДРЕСА_2 , де він колись мешкав, що свідчить про його намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що поведінка ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції була вкрай негативна, він вів себе зухвало, а його розмовна мова складалася з суцільних нецензурних слів та висловів, які принижували честь та гідність працівників поліції, і така поведінка останнього є недопустимою в громадянському суспільстві. Таке відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_1 , суд розцінює, як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Отже, враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Бочарову О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова О.М. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка