Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1568/23
П О С ТА Н О В А

06 липня 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого в Овруцькому професійному ліцеї, за ч.1 ст.173-2 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

Старшим ДОП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Бармаком Ю.П. складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ №736208 та серії ВАВ №736207 від 24.04.2023, згідно яких 20.04.2023 близько 17 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно неповнолітнього брата своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в телефонній розмові ображав словами нецензурної лайки, чим міг завдати шкоди фізичному та психічному здоров`ю.

Крім того, 20.04.2023 близько 17 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , яке виразилося в умисних діях психологічного характеру, а саме: під час телефонної розмови ображав її словами нецензурної лайки, чим міг завдати шкоди її фізичному чи психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, зазначивши, що 20.04.2023 подія була біля будинку по місцю проживання матері ОСОБА_3 .. Її брата там взагалі не було. Він там не виражався грубою нецензурною лайкою. При цьому, в якості доказу долучив диск із відеозаписом події, в тому числі і процесу складання протоколів ст. ДОП ВП №1 Бармаком Ю.П..

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази та електронні докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» законодавець визначив домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Тобто, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відомості, наведені в протоколах про адміністративні правопорушення, що розглядаються, не підтверджуються належними та достовірними доказами.

Так, зокрема, до протоколів долучено лише письмові пояснення співмешканки ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_4 , які свідчать, що 20.04.2023 близько 17 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 під час телефонної розмови з ОСОБА_3 погрожував їй та її неповнолітньому брату ОСОБА_5 фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою. Потім о 23 год. 10 хв. він знову приїхав, коли вони відпочивали, став стукати по вікнах та в двері, а коли не відкрили, то став писати повідомлення з приводу ревнощів. Пошкодив ручку дверей.

З аудіозапису, який було прослухано в судовому засіданні, встановлено наявність розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , під час якої ОСОБА_1 дійсно вживав грубу нецензурну лайку і розмова дійсно стосувалася брата ОСОБА_3 .. Однак, вказаний аудіозапис не містить відомостей щодо часу події. ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вказаної розмови саме 20.04.2023, а вказав, що це було, коли її хворий брат прийшов до його квартири і після чого їх малолітня дитина потрапила до лікарні. Було це в 2022 році. З телефонної розмови слідує фраза ОСОБА_1 про те, щоб брат залишив його домівку.

При перегляді в судовому засіданні DVD+R диску з відеозаписами події, який було долучено ОСОБА_1 в судовому засіданні, вбачається факт складання протоколу старшим ДОП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Бармаком Ю.П. в кабінеті та факт складання протоколу біля будинку ОСОБА_4 .. Сперечання ОСОБА_1 з поліцейськими. ОСОБА_1 звернуто увагу суду на не роз`яснення йому прав та обов`язків, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вручення йому копії протоколу.

Вказані аудіо- та відеозаписи ніяким чином не підтверджують факт домашнього насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 саме 20.04.2023. Щодо вчинення насильства відносно брата, то суд звертає увагу на неможливість вчинення насильства по телефону відносно особи - не абонента, тобто особи, яка не є співрозмовником. .

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких належних та достовірних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним.

За встановлених обставин, зважаючи, що суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.173-2, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець