СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9839/23
пр. № 3/759/4504/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Слівенка В.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 461826 від 06.05.2023 р., 06.05.2023 р. о 12:30 у м. Києві на просп. Л. Курбаса, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надала переваги в русі транспортному засобу ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, в тій смузі, в яку вона мала намір перестроїтися, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що рухалася в середній смузі руху, увімкнула покажчик повороту та почала здійснювати маневр перестроювання, після чого відчула удар в задню частину свого автомобіля. Також зазначила, що в момент здійснення манеру права смуга була вільна від автомобілів, тому вважає, що водій автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався з високою швидкістю, зважаючи на силу удару та пошкодження автомобілів.

В судовому засіданні захисник долучив до матеріалів справи висновок експертного дослідження від 12.06.2023 р. № ЕД-19/111-23/27830-ІТ, складений судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Мельником О.Л.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язк з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 461826 від 06.05.2023 р.;

- схема місця ДТП, яка сталася 06.05.2023 р., з якої, зокрема, вбачається, що транспортний засіб ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , має пошкодження переднього лівого крила, переднього бампера, тріщина переднього лобового скла, ліва фара, капот; транспортний засіб Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження заднього бампера, правого заднього крила, кришка багажника, задня права фара, задні праві двері;

- письмові пояснення від 06.05.2023 р. ОСОБА_2 , у яких останній зазначає, що їхав у правій крайній смузі, не помітив покажчик повороту на автомобілі іншого учасника ДТП, зі своєї сторони намагався уникнути зіткнення;

- письмові пояснення від 06.05.2023 р. ОСОБА_1 ;

- довідка про результати розгляду матеріалів ДТП від 10.05.2023 р., складена слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Борисовим Ю.;

- рапорт від 06.05.2023 р. інспектора УПП у м. Києві Надич К.О.;

- висновок експертного дослідження від 12.06.2023 р. № ЕД-19/111-23/27830-ІТ, складений судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Мельником О.Л., у якому міститься висновок про те, що в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , Сливенко I.P. експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пунктів 10.1, 10.3 ПДР України, розрахована швидкість руху автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до його слідів гальмування, становить (75,7...79,1) км/год., дійсна швидкість руху вказаного автомобіля перевищувала розраховану, в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 10.3; 12.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 р., п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Суд, оцінюючи доказ у справі висновок експертного дослідження від 12.06.2023 р. № ЕД-19/111-23/27830-ІТ зазначає, що вказаний висновок не може бути взято судом до уваги, як належний і допустимий доказ, оскільки у ньому відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Вищенаведене ґрунтується на правовій позиції, викладеній у постанові від 18.12.2019 р. у спарві № 522/1029/18 Великої Палати Верховного Суду.

Крім цього, суд звертає увагу, що вихідні дані для проведення експертного дослідження від 12.06.2023 р. № ЕД-19/111-23/27830-ІТ використовувались із заяви ОСОБА_1 про проведення автотехнічного експертного дослідження, зокрема, остання зазначала, що «з даного розвитку події виходить, що автомобіль ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався позаду неї в середньому ряду з набагато більшою швидкістю, виходячи з сили удару та пошкоджень автомобілів, та почав перестроюватися та виїжджати в праву смугу тоді, коли її автомобіль вже частково рухався по ній звершуючи перестроювання», проте ці вихідні дані суперечать іншим матеріалам справи, а саме: схемі місця ДТП, яка сталася 06.05.2023 р. та письмовим поясненням від 06.05.2023 р. ОСОБА_2 , де він вказував, що їхав у правій крайній смузі.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, ОСОБА_1 здійснювала перестроювання, що не заперечує сама ОСОБА_1 , а відтак саме вона повинна дати дорогу транспортним засобам, в даному випадку транспортному засобу ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона має намір перестроїтися.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 , що саме водій транспортного засобу ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодив її автомобіль, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, суд приходить до висновку про накладення на неї стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850,00 грн.).

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 33, 40-1, 122-4, 124, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Святошинський районний суд міста Києва ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець