П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/749/23

Провадження №3/534/269/23

06 липня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючої судді Комарової Д.Ю., за участю секретаря судового засідання Струц А.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Матвієнка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, працюючого ППО ВП "РЕДУТСЬКИЙ КАР`ЄР" ФІЛІЇ "ЦУП" ПАТ "УЗ", не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року о 16 годині 20 хвилин у м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, 67 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням громадянина ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальністьза ст. 124 КУпАП.

Окрім того, 18 квітня 2023 року о 16 годині 20 хвилин у м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, 67 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання з`явились: ОСОБА_1 та його представник Матвієнко С.М..

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензій до правопорушника не має.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив обставини вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вину визнав повністю, щиро каявся. Збитки, завдані потерпілому, відшкодував у повному обсязі, на підтвердження чого надав розписки ОСОБА_2 від 26.04.2023 та 08.05.2023.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся, вважав, що на нього безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за цією підставою.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, просив суд при призначенні покарання врахувати визнання порушником своєї вини, щире каяття та повне відшкодування збитків, завданих потерпілому ОСОБА_2 ..

З протоколом серії ААД № 347530 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не згоден. Вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження в установленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Обґрунтовує свою позицію наступним:

1.Матеріалами адміністративної справи не зафіксовано об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_1 своїми діями відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Відеозаписом, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не зафіксовано, що після того, як ОСОБА_1 видував повітря у мундштук спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810, були відсутні зміни на екрані приладу, які б свідчили, що особа не видихала повітря у мундштук для з`ясування наявності стану алкогольного сп`яніння.

2.Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були залучені працівниками поліції для підтвердження наявності ознак алкогольного сп`яніння та факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не можна брати до уваги, оскільки, як вбачається з відеозапису, вони особисто не пересвідчились у наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та підписали пояснення, засвідчуючи, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, ґрунтуючись на суб`єктивних поясненнях та доводах працівника поліції.

3.Щодо наявності у громадянина ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння це суб`єктивна думка поліцейського, яка не знайшла свого підтвердження в матеріалах адміністративної справи.

4.Усі сумніви щодо доведеності вини особи згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь цієї особи.

На підставі зазначених доводів представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Матвієнко С.М. просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та його захисника, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 36 КУпАП України справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.04.2023 адміністративні справи номер 534/749/23 та номер 534/751/23 відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження, присвоєно єдиний унікальний номер справи 534/749/23.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним 18.04.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується такими доказами: схемою місця ДТП, з якої вбачається, що транспортний засіб, належний ОСОБА_2 , - автомобіль Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджено задній бампер, деформовано задню ляду; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 347529 від 18.04.2023, відеозаписом місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також фото таблицею.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній в порушення пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час керування транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2023 серії ААД № 347530 18.04.2023 року о 16 год 20 хв в м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, 67, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, вираженим тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається з пояснення потерпілого ОСОБА_2 після зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з його транспортним засобом, він підійшов до водія та побачив, що у того наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час розмови з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 відчув сильний запах алкоголю з порожнини рота та бачив, що ОСОБА_1 ледве стояв на ногах.

Досліджуючи письмове пояснення ОСОБА_1 , суд встановив, що приблизно за 4 години до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_1 , останній вживав алкогольний напій, а саме червоне вино. У судовому засіданні, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності підтвердила цю обставину.

З долученого до матеріалів справи відео запису, дослідженого в судовому засіданні, видно, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Враховуючи пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та відеозапис, суд впевнився, що у працівників поліції обґрунтовано були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими у пункті 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. Таким чином твердження представника Матвієнка С.М. про суб`єктивну думку працівника поліції щодо ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не відповідає дійсності.

З приводу того, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були залучені працівниками поліції для підтвердження наявності ознак алкогольного сп`яніння та факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не можуть бути доказами та відповідно враховуватися судом при прийнятті рішення, суд повністю погоджується з представником ОСОБА_3 .. Свідком може виступати особа, якій відомі обставини справи, що є предметом доказування, проте свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння стали відомі зі слів працівника поліції. Письмові пояснення були написані працівником не зі слів свідків, а самостійно, у подальшому пояснення механічно були підписані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Таким чином, суд визнає пояснення свідків недопустимими доказами та не бере їх до уваги.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 дійсно були наявні ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 6 зазначеної вище Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Частиною другою ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6810», але останній своїми діями умисно не виконував інструкції працівників поліції, тобто свідомо не видував у мундштук технічного приладу повітря з метою перешкоджання встановлення результату. Представник ОСОБА_1 наголошував, що на відео не зафіксовано, що прилад не проводить аналіз через те, що ОСОБА_1 не видихає у мундштук повітря. Проте на відеозаписі, файл № 0000000_000000_5751_0011.MP4 у проміжок часу з 17:15:50 до 17:18:20 чітко видно екран технічного приладу «Alkotest Drager 6810». Так, перед проведенням тесту працівник поліції здійснює контрольний забір повітря у навколишньому середовищі на виявлення вмісту алкоголю. На екрані приладу видно напис «алкоголю немає». Через декілька секунд на екрані з`явився напис «готов». Після того, як ОСОБА_1 робив вигляд, що видуває повітря у мундштук, напис на екрані не змінився, тобто прилад залишався готовим для проведення тесту, повітря для аналізу через мундштук не надходило. Аналогічна ситуацію зафіксована на відеозаписі, файл № 0000000_000000_5751_0011.MP4 у проміжок часу з 17:22:00 до 17:23:25.

Таким чином, належними та допустимими доказами доведено, що правопорушник навмисно не видихав повітря у мундштук спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6810», а робив навпаки, відповідно до приладу не надходило видихуване повітря для проведення аналізу.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, суд приходить до переконливого висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №347530 від 18.04.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також відеозаписом з боді камери, долученим до протоколу.

Таким чином, твердження правопорушника та його представника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку не знайшло свого підтвердження у матеріалах адміністративної справи.

Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами адміністративного правопорушення відбувалося у відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, працівниками поліції порушені не були, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеофіксації та підтверджується дослідженими судом доказами.

Отже, зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про наявність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, винаОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом». Отже підстав для застосовувати частини другої статті 62 Конституції України не вбачається.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення, крім випадків стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (судом), стягнення накладаються у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - правопорушення являються грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків та для досягнення мети адміністративного стягнення, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 536 грн 80 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст.124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У порядку ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 10 липня 2023 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.