Справа № 729/501/23
3/729/327/23 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області В.О. Кузюра , за участі счекретаря Ященко Л.В., особи , що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал , що надійшов з ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП України в Чернігівській області щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ,

за ст.185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

14.04.2023 року о 20 год. 18 хв. в м. Бобровиця по вул. Нова ОСОБА_1 не виконував неодноразові розпорядження працівників поліції про припинення протиправних дій , поводив себе зухвало та нахабно , чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив , що 14.04.2023 року приблизно о 20 год. він дійсно перебував в стані алкогольного сп"яніння , йшов до місця фактичного проживання батьків. На вулиці його зупинила особа в цивільному , яка сказала , що має намір вручити йому повістку і він має прийти у воєнкомат. Що це за особа він не знає, так як він не представився, а тому ОСОБА_1 відповів йому нецензурними словами , якби не був п"яний , то можливо так не вчинив. Взагалі ОСОБА_1 пройшов комісію в воєнкоматі в м. Обухів Київської області , де на даний час проживає, за станом здоров"я визнаний непридатним. Коли йшов далі з мамою по вул. Нова , приїхали працівники поліції , почали застосовувати фізичну силу, хоча при цьому він не чинив ніякого опору , наділи кайданки та застосували газовий балончик, після цього повезли на освідування в лікарню , де підтвердили , що він був випивший. Він громадського порядку не порушував, не дебоширив , йшов нікого не чіпав , поліцейським опір не чинив.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка пояснила, що 04.08.1997 року вона в м. Бобровиця по вул. Нова йшла з сином. Син був випивший , але адекватний , він нікого не трогав, громадського порядку не порушував , єдине , що нецензурно виразився на адресу невідомого , який намагався вручити йому повістку. Коли приїхала поліція , він ніякого опору не чинив , але вони накинулись на сина , повалили його прямо в калюжу , розбили його годинник , наділи кайданки і після цього ще й коли він лежав на землі з зав"язаними руками очі запирскали газовим балончиком. Коли вона намагалася зупинити працівників поліції, то отримала два удара. Щодо неправомірних дій працівників поліції вона зверталася на лінію 102 зі скаргою , проте її попросили передзвонити на лінію 102 та зняти скаргу з обіцянкою , що все владнають . Повіривши вона зняла свою скаргу. Записи зроблених нею дзвінків у неї збереглись. Щодо пояснень , які додали , то вона не писала їх та не читала , так як має вади зору. Ваажала , що там лише її пояснення, що вона не має претензій, в голос їй не зачитували зміст пояснень. Також хоче зазначити , що коли працівники поліції приїхали , то повідомили , що все фіксується під відеозапис , але чомусь не додали до протоколу цей запис . Так як працівники поліції грубо вели себе , вона сказала , що поїде також в лікарню, бо не відомо що вони можуть зробити з сином.

В судовому засіданні також було досліджено письмові матеріали .

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 558840 від 14.04.2023 року ОСОБА_1 не виконав неодноразові розпорядження працівників поліції про припинення правопорушення , поводив себе зухвало.

Згідно акту медичного огляду № 41 від 14.04.2023 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп"яніння .

В матеріалах справи є пояснення ОСОБА_3 , який пояснив , що зі слів його підлеглого йому стало відомо , що поряд з маєтком " ОСОБА_4 " невідомий молодий чоловік в п"яному вигляді поводився неадекватно , чіплявся до людей , погрожував їм , тому свідок подзвонив до поліції та виїхав до місця , де вже перебувала поліції. Місце на яке вказує вул. Нова. Дійсно молодий чоловік вів себе неадекватно , погрожував поліцейським , намагався викрутити руку поліцейському , тому на нього наділи кайданки.

До справи надано також рапорт поліцейського , зміст якого відповідає протоколу, копію постанови в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 178 КУпАП та копію протоколу про адміністративне затримання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 185 КУпАП відповідальність настає в разі , коли має місце злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не виконував неодноразові розпорядження про припинення правопорушення, вів себе неадекватно.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі,мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

За змістом ст. ст.254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, викладення суті адміністративного правопорушення.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані прізвища працівників поліції, вимоги яких гр. ОСОБА_1 нібито не виконував, окрім того не вказано, що вимога працівників поліції була наполегливою та неодноразово повтореною. Невказання конкретних працівників поліції, щодо яких такі дії нібито вчинялись, призводить до ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту, враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення ймовірного діяння, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (набуло статусу остаточного 11 липня 2013 року).

У даному випадку протокол вказаним вимогам не відповідає, оскільки з нього неможливо встановити, які саме поліцейські висували вимоги, у зв`язку з чим суд позбавлений змоги перевірити факт того, чи є вони законними. Крім того, не вказано вимоги яких саме поліцейських відмовився виконати гр ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні докази про агресивну поведінку останнього або в непокорі, вираженій в зухвалій формі.Обставини щодо зухвалої поведінки є неконкретизованими, в протоколі не зазначено в чому вона полягає та проявилась, а отже є не підтвердженими матеріалами адміністративної справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що суть інкримінованого гр. ОСОБА_1 , правопорушення з кваліфікацією його дій за ст. 185 КУпАП є сумнівною, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, а відтак це дає правові підстави констатувати, що у справі відсутні об`єктивні та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того згідно рапорту надійшло повідомлення військовослужбовця АДРЕСА_3 чоловік в стані алкогольного сп"яніння дебоширить , в той час як в поясненнях ОСОБА_3 саме він дзвонив до поліції , також не зрозуміло яким чином свідок ОСОБА_5 знав куди їхати на місце події , оскільки повідомив не вул. Нову , а вул. 30 років Перемоги.

Працівники поліції не зазначили ні в протоколі, ні в рапорті, що ОСОБА_1 чинив опір працівникам поліції.

Отже в судовому засіданні не підтверджено належними доказами необхідність затримання та застосування кайданок .

Факт перебування в стані алкогольного сп"яніння в громадському місці , а отже факт вчинення правопорушення , передбаченого ст.178 КУпАП ОСОБА_1 не заперечує .

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 247, 283 , 284 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя :