Справа № 708/828/23
Провадження № 3/708/598/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 530810 від 08.07.2023, у діях ОСОБА_1 встановлені ознаки адміністративного правопорушення, вчиненого за таких обставин: 08.07.2023 о 10-00 год. ОСОБА_1 за місцем проживання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме психологічного характеру. Дана подія відбулася за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні домашнього насильства відносно співмешканки не визнав та суду пояснив, що 02.07.2016 вони із ОСОБА_2 уклали шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Близько двох років тому вказаний шлюб вони розірвали, але продовжували проживати однією сім`єю, протягом певного періоду часу перебували на заробітках за кордоном. На початку 2022 року вони повернулись до м. Чигирин, а після початку повномасштабного вторгнення росії планували виїхати на історичну батьківщину ОСОБА_1 у Єстонську Республіку. Дружина із сином перетнули кордон України, натомість йому у виїзді було відмовлено у зв`язку із запровадженням воєнного стану. У зв`язку із чим він повернувся проживати у м. Чигирин. У червні 2023, коли стало відомо про загибель на війні старшого сина ОСОБА_2 . ОСОБА_4 вона приїхала у м. Чигирин для організації його поховання. Натомість через неможливість проведення впізнання він до цього часу не похований. На питання ОСОБА_1 до колишньої дружини де і з ким залишився менший син остання повідомила, що залишила його в Естонській Республіці у знайомих. У зв`язку із цим між ними почалася сварка, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався із її одноосібним рішенням залишити малолітню дитину у чужій країні із чужими людьми на невизначений період часу. Крім того, під час телефонного спілкування із сином він був схвильований та висловлював занепокоєння, що його покинули і вже ніколи не заберуть. Тому ОСОБА_1 їй запропонував під час наступного візиту взяти сина із собою на поховання старшого брата. Під час вказаного спілкування з метою його завершення ОСОБА_2 почала наголошувати, що він їй наразі ніхто і перебуває у її домоволодінні незаконно, тому наполягала, щоб він покинув будинок, а згодом викликала поліцію. Зазначав, що психологічного насилля у його діях не було, між ними відбувся конфлікт на побутовому ґрунті, обумовлений суперечкою щодо участі батьків у вихованні та утриманні спільної дитини. Ніяких образ або погроз їй він не висловлював.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З аналізу частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення психологічного насильства надано законодавцем у пункті 14 частини 1 статті 1 вказаного Закону, відповідно до якого психологічне насильство є однією із можливих форм домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суду надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 530810 від 08.07.2023, під час складення якого посадовою особою органу поліції не були встановлені наслідки можливої протиправної поведінки ОСОБА_1 , зокрема заподіяння чи можливість заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого;

- копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 08.07.2023;

- копія рапорту від 08.07.2023;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 08.07.2023, у якому зазначено, що 08.07.2023 близько 10:10 год. ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, вчиняв психологічний тиск;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.07.2023, під час відібрання яких працівником поліції було встановлено, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 08.07.2023, з яких вбачається, що вона має спільну із ОСОБА_1 дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона наразі залишила у знайомих у Естонській Республіці, а сама приїхала у місто Чигирин у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_4 . ОСОБА_1 почав сварку, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вчиняв психологічний тиск після чого вона викликала працівників поліції, оскільки останній не бажав залишати її будинок;

- довідка, що протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Аналізуючи наведене суд враховує, що для відмежування домашнього насильства від конфліктних стосунків необхідно враховувати, що особа, яка вчиняє домашнє насильство, має значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушити його права і свободи. У свою чергу сварка, під час якої кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт. Доказів наявності у діях ОСОБА_1 наміру обмежити волевиявлення ОСОБА_2 суду не надано. При цьому суд ураховує, що місцеперебування дитини вона вже визначила самостійно та мала намір обмежити ОСОБА_1 можливість користування житлом за місцем їх фактичного проживання.

З урахуванням наведеного за досліджених обставин суд приходить до висновку, що сварка, яка мала місце між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 08.07.2023, не містить у собі усіх необхідних елементів домашнього насильства та, відповідно, не утворює складу адміністративного правопорушення, а має характер конфлікту на побутовому ґрунті, відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 284 КУпАП України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ