"19" квітня 2023 р. Справа № 363/2053/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 року головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 472694 від 16.02.2023 року вбачається, що 16 лютого 2023 року близько о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у будинку за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що аналіз диспозиції ст. 173-2 КУпАП та положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає можливість зробити висновок, що вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюються на вичерпне коло осіб, які в більшості випадків пов?язані між собою родинними, сімейними стосунками або спільно проживають, мають спільний побут, права та обов?язки як у подружжя. Таким чином, склад адміністративного правопорушення ст. 173-2 КУпАП передбачає спеціального суб?єкта, яким є особа, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашнього насильства. Вичерпний перелік таких осіб наводиться у ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При перевірці протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на ту обставину, що факт спільного проживання за однією адресою не є достатнім для констатації того, що ці особи мають родинні чи сімейні стосунки або спільний побут, права та обов?язки. Тобто спільність місця проживання не є визначальним при визначенні того чи є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, спеціальним суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У той же час матеріали справи не містять будь-якого іншого документа, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_1 є особою, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Зокрема, відсутні будь-які документи, що засвідчують наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 родинних чи сімейних стосунків або спільного побуту, прав та обов?язків як у подружжя.

Тому працівники поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи повинні надати всі можливі належні, допустимі та достовірні докази, на основі яких суд мав би можливість встановити, що ОСОБА_1 є особою, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Це повинні бути докази, які засвідчують або наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 родинних чи сімейних відносин або спільність їх проживання та наявність спільного побуту, прав та обов?язків як у подружжя.

У контексті цього суд звертає увагу, що наявне у матеріалах справи свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.2019 року не засвідчує ані факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на факт наявності у них спільного побуту, ані факт наявності у них спільних прав та обов`язків.

У той же час надане свідоцтво видане на ім`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . При цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не містять жодного офіційного документа на підтвердження того, що особа, яка вказана у свідоцтві про народження батьком дитини ОСОБА_4 , є саме ОСОБА_1 . Тобто, матеріали справи не містять жодного офіційного документа, що підтверджує зміну імені ОСОБА_1 , внаслідок чого суд не може з наданого свідоцтва встановити, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відповідно встановити наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільних прав та обов`язків як у подружжя.

На додаток до цього у матеріалах справи міститься копія паспорту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак матеріали справи не містять жодного офіційного документа, на основі якого суд міг би встановити, в яких саме стосунках та ким приходиться ОСОБА_5 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також яким чином ОСОБА_5 пов`язана з обставинами та фактами вчиненого адміністративного правопорушення. У той же час спільність прізвища не свідчить про наявність між особами родинних чи сімейних стосунків.

Тому працівники поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи з метою усунення вказаних недоліків також повинні: 1) надати належним чином завірені офіційні документи, з яких вбачається факт зміни прізвища ОСОБА_1 , або будь-які інші документи, з яких буде вбачатися, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 2) надати належним чином завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 або будь-якого іншого офіційного документа, з якого будуть вбачатися особи, які є її батьками, а також зазначити, яким чином ОСОБА_5 стосуються обставин та фактів вчиненого адміністративного правопорушення.

Також суд звертає увагу, що матеріали справи містять копії паспорту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак зазначені копії є роздруківками фотозображення відповідних сторінок паспорту, які зроблені таким чином, що позбавляє суд можливості ознайомитися зі змістом вказаного документу, дослідити відомості та інформацію, що вказана у цьому паспорті.

Відповідно до п. 6 Розділу 11 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях від 18.06.2015 року № 1000/5 - копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину.

Таким чином, копія документа повинна повністю відповідати його оригіналу, а тому має бути виготовлена в такий спосіб, що дозволяє без будь-яких труднощів, викривлень та перешкод ознайомитися зі змістом документу, копія якого долучається до матеріалів справи.

Тому працівники поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи повинні надати належним чином завірену та зроблену копію паспорту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої суд буде мати вільну та безперешкодну можливість ознайомитися з відомостями, зазначеними у самому паспортному документі.

На кінець суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» зазначається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 16.10.2022 року та 05.12.2022 року.

Однак будь-якого офіційного підтвердження зазначених відомостей матеріали справи не містять, зокрема, витягу з бази даних «АРМОР», належним чином завірених копій постанов суду, з яких буде вбачатися факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що за таких умов у діях ОСОБА_1 , за фактом вчинення яких складено протокол від 16.02.2023 року серії ВАВ № 472694, вбачаються ознаки повторності діяння, що має кваліфікуватися за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В контексті цього суд також звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація дій ОСОБА_1 здійснюється за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, хоча навіть титульний аркуш справи складений за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Внаслідок цього у процесі доопрацювання матеріалів справи працівники поліції повинні також: 1) витяг з бази даних «АРМОР», з якого буде вбачатися наявність або відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом останнього року; 2) у разі підтвердження факту притягнення протягом останнього року ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП надати належним чином завірені копії постанови суду з поміткою про набрання чинності, а також здійснити вірну кваліфікацію діяння особи.

Крім того, до матеріалів справи не додано жодного характеризуючого матеріалу ОСОБА_1 , зокрема, за місцем проживання, що позбавляє суд можливості встановити всі обставини та факти, що стосуються особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відтворити її соціально-поведінкову картинку.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 02.09.2021 року у справі № 11-97сап20 зробила висновок, що немає процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього.

На додаток до цього відповідно до положень п. 24 ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Таким чином, Верховний Суд України визнав неприпустимість спрощеного підходу до розгляду і вирішення справ про адміністративне правопорушення.

Отже, з огляду на допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, що в свою чергу унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, оскільки при розгляді справи суд повинен з`ясувати всі конкретні обставини справи і з урахуванням досліджених доказів постановити в справі належне рішення, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаного матеріалу до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рукас