24 квітня 2023 року
Єдиний унікальний № 501/1512/23 Провадження № 3/501/827/23

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2023 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал № 501/1192/23 (3/501/707/23) який надійшов з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушеня, роз`яснені права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 63 Конституції України

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 у період з 19 жовтня 2022 року по 07 березня 2023 перебуваючи за місцем свого проживання: , АДРЕСА_1 вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображала його і принижувала, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позиція учасників правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснення ,що з чоловіком вони розійшлись. Та вирішили ,що син ОСОБА_3 буде проживати разом з нею , а за бажанням з бабусею, матерію чоловіка.

Пояснила, що після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_4 , рішенням суду стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, від сплати яких у добровільному порядку останній ухиляється та навмисно штучно спотворює ситуацію на свою користь, аби довести факт того, що дитина проживає з ним та уникнути відповідальності, передбаченої за несплату аліментів на дитину.Сину 15 років вона його виховує, та забезпечує усім необхідним. Як більшість дітей він потребує постійної уваги і колі один з батьків на полягає на певних діях він йде до бабусі. Прохала це врахувати при ви несені рішення.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи дійшов наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 934502 від 04 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 суд дійшов висновку про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Надані на розгляд матеріали не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому суд наголошує, що за усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд, також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 та настання для останньої зазначених наслідків.

Висновки суду.

Відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження у справі, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя