Справа № 932/3141/23
Провадження № 3/932/1841/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає у кв. АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 090878 від 17.03.2023 року, 22.01.2023 року о 00 год. 05 хв. у м. Дніпрі в районі перехрестя вул. М. Грушевського та вул. Старокозацької водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 перевищив максимальну швидкість руху встановлену для транспортних засобів в населеному пункті 50 км/год, внаслідок чого сталося його зіткнення на перехресті вул. М.Грушевського та вул. Старокозацької з автомобілем Тесла д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого автомобілі продовжили некерований рух і скоїли наїзд на стовпчики на тротуарі. Внаслідок ДТ автомобілі та стовпчики пошкоджено, а водій ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, чим завдано збитків. Водій ОСОБА_1 порушив п. 12.4 ПДР, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заперечували вину у скоєнні ДТП. Вважали, що вина не доведена належними доказами. Висновок експерта Драгана В.М. вважали не обгрунтрованим, оскільки він зроблений на підставі вихідних даних наданих водієм ОСОБА_2 , а також недопустимим доказом.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та його представник наполягали на доведеності вини водія ОСОБА_1 . Зазначили, що саме порушення ним вимог ПДР України перебуває у причинно- наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Зазначили, що висновком експерта ОСОБА_4 встановлена швидкість автомобіля БМВ, яким керував ОСОБА_1 65,9 км/год.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що рухався по вул. М. Грушевського зі швидкістю близько 50 км/год. за автомобілем БВМ, яким керував ОСОБА_1 . В районі перехрестя вул. М. Грушевського та пл. Троїцької автомобіль БМВ почав віддалятися від нього, а на наступному перехресті сталося ДТП.

Експерт ОСОБА_4 у судовому засідання пояснив, що висновок від 09.03.2023 року № 10.1-10.4/006-Д повністю відповідає вимога законодавства. Швидкість автомобіля БМВ було встановлено на підставі відеозапису з камер «Безпечне місто» наданих замовником експертизи. Короткого уривку на якому зафіксовано автомобіль БМВ достатньо для визначення швидкості. Визначити швидкість автомобіля Тесла не можливо, оскільки ДТП сталося в нічний час, а вказаний автомобіль рухався на зустріч камері відеоспостереження, тому на відео зафіксовано лише світло фар автомобіля, самого автомобіля не видно. Інші вихідні данні були надані водієм ОСОБА_2 та взяті з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 22.01.2023 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно із вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно диспозиції ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно п 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобіль БМВ під керуванням воді ОСОБА_1 перевищив максимальну швидкість руху встановлену для транспортних засобів в населеному пункті - 50 км/год, внаслідок чого сталося його зіткнення на перехресті вул. М.Грушевського та вул. Старокозацької з автомобілем Тесла.

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, з якою саме швидкістю рухався автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, на підставі яких доказів працівник поліції встановив, що водій ОСОБА_1 перевищив максимальну дозволену швидкість у населеному пункті 50 км/год.

Таким чином, перевищення водієм ОСОБА_1 швидкості руху дозволеної у населеному пункті не доведено.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чим керувався працівник поліції коли дійшов висновку дії водія ОСОБА_1 призвели до ДТП, враховуючи обставини самого ДТП, а саме, те, водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, а водій ОСОБА_2 по другорядній, тобто повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Висновок експерта за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин і механізму ДТП та транспортної трасології від 09.03.2023 року № 10.1-10.4/006-Д, яким встановлено, швидкість автомобіля БВМ під керуванням водія ОСОБА_1 та те, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9 ПДР, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку з настанням ДТП суд не приймає, як належний та допустимий доказ, оскільки дослідження проведено згідно матеріалів та вихідних даних наданих ОСОБА_2 , без врахування позицій та вихідних даних ОСОБА_1 .

Оскільки, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, вважаю, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 124, 247, 251, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, щодо якої її винесено у десятиденний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Куцевол