Справа № 301/1447/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Кавки Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови суду, - ОСОБА_1 15.05.2022 о 00:10 год. в с. Білки по вул. Центральна керував транспортним засобом Фольцваген пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Кавка І.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та закрити провадження по справі за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що належних доказів про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

В судові засідання на 21.11.2022, 22.12.2022, 27.02.2023 та 17.04.2023 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кавка І.І. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду.

Апеляційний суд бере до уваги те, що судовий розгляд справи неодноразово відкладався. При цьому звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Кавки І.І., відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності апелянтів, апеляційний суд не вбачає.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №237957 від 15.05.2022, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15.05.2022 о 00:10 год. в с. Білки, по вул. Центральна керував транспортним засобом Фольцваген пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: - вище вказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №237957 від 15.05.2022, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 15.05.2022, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки Фольцваген пассат, д.н.з. НОМЕР_1 від 15.05.2022; постановою серії БАВ № 065086 від 15.05.2022про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та відеозаписом події, яким засвідчено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Апеляційний суд оглянув відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається факт як керування ОСОБА_1 автомобілем, так і його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано. Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги з про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявною у справі постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 065086 від 15.05.2022,ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, а саме за те, що керував транспортним засобом із номерним знаком, який не освітлювався.

У зв`язку з наведеним та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого , ч.6 ст.121 КУпАП, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції при визнанні судом винним останнього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Твердження стороною захисту про не проведення судом безпосереднього допиту свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що виклик свідків та їх допит у судовому засіданні здійснюється за клопотання сторони в справі, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що порушник заявляв клопотання про виклик та допит у судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційного суду будь-яких свідків, у тому числі й ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені поліцейським у якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були свідками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , були підстави для його обмови, на такі дані також, не вказується і в апеляційній скарзі.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість вищевказаних свідків у результатах розгляду справи.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі захисника Кавки І.І. не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кавки Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2022 рокущодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага