ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/216/23 Справа № 705/926/23 Категорія: ч.2 ст.172-10 КУпАПГоловуючий у І інстанції Піньковський Р. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , молодшого сержанта військової служби за мобілізацією, старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, військовослужбовець військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_1 16.02.2023 року близько 16 год. 20 хв. під час шикування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), на якому було доведено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про убуття визначеного особового складу, а також молодшого сержанта ОСОБА_1 , відмовився убувати для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 у зв`язку із скаргами на стан здоров`я та необхідністю проходження лікування. У період з 06 по 23 січня 2023 року молодший сержант ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради», після проходження лікування лікарі призначили прийняття ліків під час проходження військової служби та повторно пройти обстеження через місяць після прийняття ліків, які йому були призначені лікарями.

Будь-яких підтверджуючих медичних матеріалів та документів, які підтверджують необхідність проходження амбулаторного (стаціонарного) лікування молодшого сержанта ОСОБА_1 та звільнення від виконання службових обов`язків на даний час не надав.

Викладене свідчить, про те, що 16 лютого 2023 року молодший сержант ОСОБА_1 відмовився виконати законне розпорядження - наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2023 №42 про убуття для подальшого проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 , тобто про відмову військовослужбовця військової служби призваного під час мобілізації молодшого сержанта ОСОБА_1 від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду - воєнного стану.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172- 10 КУпАП.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 17.02.2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

- Визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та поновити йому строк на апеляційне оскарження;

- Винести постанову якою скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, зазначену постанову незаконною, оскільки суд не об`єктивно розглянув дану справу, зайнявши позицію ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дану постанову він отримав на руки 22.02.2023 року, про що розписався у матеріалах справи, а тому останнім днем подання апеляційної скарги є 04.03.2023 року.

Вказує, що він не виконав незаконний наказ командира, бо на його думку, командир, знаючи проте, що через хвороби він не може приймати участь у активних бойових діях, бо в самий не підходящий момент просто може не прикрити товариша та поставити під загрозу життя своїх побратимів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2023 року, оскільки дану постанову він отримав на руки 22.02.2023 року, про що розписався у матеріалах справи, а тому це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Згідно ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції виконані в повному обсязі не були.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення, неправильно оцінивши докази, а провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії КИЧК/У №301 від 16.02.2023, військовослужбовець військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_1 16.02.2023 року близько 16 год. 20 хв. під час шикування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), на якому було доведено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про убуття визначеного особового складу, а також молодшого сержанта ОСОБА_1 , відмовився убувати для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 у зв`язку із скаргами на стан здоров`я та необхідністю проходження лікування. У період з 06 по 23 січня 2023 року молодший сержант ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради», після проходження лікування лікарі призначили прийняття ліків під час проходження військової служби та повторно пройти обстеження через місяць після прийняття ліків, які йому були призначені лікарями.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-10 КупАП, відповідальність настає за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП, складає відкрита відмова виконати наказ командира (начальника) непокора, що передбачає наявність заяви (усної чи письмової) підлеглого про його небажання виконувати наказ, або інше демонстративне його невиконання, яке може супроводжуватись будь-якими репліками чи здійснюватися мовчки. Правопорушення вважається закінченим, залежно від форми його вчинення, з моменту відмови виконати наказ начальника або з моменту його фактичного невиконання.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи положення ст. 9 КупАП (поняття адміністративного правопорушення), законодавець звертає увагу на те, що таке діяння, в тому числі і адміністративний проступок, знаходяться під контролем свідомості особи, яка його вчиняє.

ОСОБА_1 вранці 16.02.2023 року написав рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 з проханням направити його на проходження військово-лікарської комісії, бо за період його служби у зоні проведення бойових дій він захворів на ряд хвороб, які станом на лютий 2023 року не дозволяють йому повноцінно виконувати бойові завдання, що підтверджується документами медичного характеру.

Також апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 добровільно з`явився 28 лютого до ТЦК та з березня 2022 року проходив військову службу, всі накази командирів виконував, за час служби до жодного виду дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 12 травня 2022 року по середину грудня 2022 року перебував у зоні проведення бойових дій на нульових позиціях, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає в діях ОСОБА_1 умислу на уникнення виконання законного розпорядження командира.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено 16.02.2023 року, справа була зареєстрована в суді першої інстанції 17.02.2023 і в той же день 17.02.2023 року була розглянута Уманським міськрайонним судом Черкаської області, тобто ОСОБА_1 був позбавлений можливості та часу ознайомитись із матеріалами справи, підготуватись до засідання, чи скористатися правовою допомогою адвоката, чим порушено право ОСОБА_1 на захист і є істотним порушенням законодавства і також тягне за собою скасування судового рішення.

В своїм постанові суд першої інстанції вказує, що ОСОБА_1 не надав суду підтверджуючі медичні документи, які б підтверджували його стан здоровя, при цьому суд не оголосив перерву для надання можливості надати вищевказані документи, а розглянув справу в день її надходження до суду.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року до скасування із закриттям провадження по справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 року задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок