ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4175/23
провадження № 3/753/2280/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходяться адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 023947 від 03.03.2023, ОСОБА_1 09.02.2023 о 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Ревуцького, 27, керуючи автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль марки "Peugeot", д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 023948 від 03.03.2023, ОСОБА_1 09.02.2023 о 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Ревуцького, 27, керуючи автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП не визнав, показав, що дійсно у той день працював на автобусі «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 , на маршруті, але ніяких ДТП він не вчиняв. Жодних пошкоджень на автобусі, які б могли свідчити про вірогідну випадкову дорожньо-транспортну пригоду, ним не виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 09.02.2023 року вбачається, що він вийшов зустріти жінку та при поверненні до машини побачив, що ліва сторона його автомобіля розбита. Також, в дверцятах автомобіля знайшов записку ймовірного свідка ДТП із номером телефону. Безпосередньо свідком ДТП ОСОБА_2 не був.

Згідно до рапорту інспектора УПП м. Київ ДПП Діденка А. від 09.02.2023 за фактом ДТП по вул. Ревуцького, 27, ОСОБА_2 повідомив, що 09.02.2023 виявив пошкодження свого автомобіля "Peugeot", д.н.з. НОМЕР_3 , а саме: пошкодження лівої сторони автомобіля та записку з номером телефона свідка даної події, проте слухавку за вказаним номером ніхто не брав.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 13.02.2023 року вбачається, що він зв`язався зі свідком ДТП вчиненого 09.02.2023 року, який повідомив, що пригода сталась за вини водія маршрутного таксі №415 (д.н.з. НОМЕР_2 ), а сам свідок перебував у салоні вказаного таксі.

Разом з тим, до матеріалів адміністративної справи не надано доказів, що вказаний свідок був опитаний працівниками поліції відповідно з вимогами чинного законодавства, з метою встановлення відомих йому обставин скоєного адміністративного правопорушення. Зокрема вказаного свідка навіть не було ідентифіковано.

Суд зазначає, що обставини ДТП, про які повідомив свідок телефоном потерпілому, зафіксовані не в процесуальний спосіб, а тому документи, в яких вони містяться є неналежними доказами у цій справі.

У свою чергу, додані до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення фотографії містять лише численні зображення автобуса «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходилася людина схожа на ОСОБА_1 , зняті в різних місцях м. Києва 09.02.2023 камерами системи "Безпечне місто". Проте жодна з них не містить безпосередньо моменту ДТП, під час якої було пошкоджено належний потерпілому ОСОБА_2 автомобіль марки "Peugeot", д.н.з. НОМЕР_3 .

Також до матеріалів протоколу були додані фотокопії журналу випуску автобусів на маршрут, відповідно до якого водій ОСОБА_1 09.02.2023 керував автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 . Проте зазначений факт особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не заперечується. Водночас зазначений доказ не свідчить про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди 09.02.2023.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що матеріали не містять жодного доказу про причетність ОСОБА_1 до ДТП, яке сталось 09.02.2023 приблизно о 12 год. 00 хв. по вул. Ревуцького, 27, та, відповідно, залишення місця пригоди.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що справа підлягає до закриття провадженням у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення №753/4173/23 та №753/4175/23 об`єднати в одне провадження та присвоїти №753/4175/23.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Л. Котвицький