Справа № 456/958/23
Провадження № 3/456/690/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

26 квітня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Болехів Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, одруженого, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, працюючого директором ТзОВ «МОРІОН+», встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475777, складеного 15.02.2023 року інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Павлишиним Р.М. відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, останньому ставиться в провину те, що він 16.01.2023 року о 18:00 год., керуючи по вул. Львівська у м. Стрий Львівської області належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість, щоб у разі потреби зупинитися, не врахував дорожньої обстановки, у зв`язку з чим здійснив наїзд на неповнолітню пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого зазначена пішохід тілесних ушкоджень не отримала, а транспортний засіб механічних ушкоджень не отримав, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3., пункту 18.1. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення шляхом скерування рекомендованою кореспонденцією судових повісток на адресу його місця проживання, вказану ним-же під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у судові засідання жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП кожного разу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Стрийського міськрайонного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

В силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якого не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у даній справі про адміністративне правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будь-яких осіб, які є потерпілими від адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Павлишиним Р.М. при складенні 16.01.2023 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначено.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до підпункту «б» пункту 2.3., пункту 18.1. Правил дорожнього руху, порушення котрих інкримінується водію ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. У свою чергу, визначення дорожньо-транспортної пригоди наведене у пункті 1.10. Правил дорожнього руху, за змістом котрого дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлює стаття 124 КУпАП.

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у вказаній дорожній обстановці, не дотрималася вимог підпункту «б» пункту 2.3., пункту 18.1. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху, порушив названі правила, що перебуває у причинному зв`язку із заподіянням пошкоджень транспортним засобам, вантажу, автомобільній дорозі, вулиці, залізничному переїзду, дорожнім спорудам чи іншому майну,з огляду на наступне.

Так, у матеріалах даної справи наявна схема місця дорожньо-транспортної пригоди, котра сталася 16.01.2023 року о 18:00 год. по вул. Львівська у м. Стрий Львівської області, за участі транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрим керував ОСОБА_1 .. У цій схемі, зокрема в переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень, нічого не зазначено про пошкодження згаданого транспортного засобу чи інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Не містять матеріали даної справи про адміністративне правопорушення й будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності, достатності та допустимості, на підтвердження отримання тілесних ушкоджень водієм ОСОБА_1 та неповнолітньою пішоходом ОСОБА_3 .. Про заподіяння будь-кому матеріальних збитків внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, також не йдеться. У зв`язку з цим, вочевидь, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення й відсутні відомості про потерпілих, як і відосиості про заподіяння будь-кому матеріальних збитків.

Отже під час судового розгляду цієї справи встановлено, що 16.01.2023 року о 18:00 год. по вул. Львівська у м. Стрий Львівської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив наїзд на неповнолітню пішохода ОСОБА_3 , в результаті чого не були пошкоджені жодні транспортні засоби, вантажі, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно.

Відтак суддя, при встановлених усіх обставинах під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 року №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для додаткового оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прямо заборонено.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору у межах розгляду даної справи.

Керуючись статями 8-9, 40-1, 124, 221, 245, 247, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН