Справа № 308/4031/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/468/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , молодший інспектор прикордонної служби 3-категорії відділення інспекторів прикордонної служи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Тип Б), старший солдат, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2023 та постанови судді від 27.03.2023 вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 05.03.2023 у період з 00 год по 04 год виконував обов`язки військової служби та під час несення прикордонної служби у складі прикордонного наряду «Чатовий» 05.03.2023 о 02 год 55 хв, перебуваючи на визначеній для несення прикордонного наряду території розташування військового містечка ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Тип Б), у порушення вимог нормативно-правових актів зокрема, п. 4 ч. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», пункту 12 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 № 1261 та наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 1416-аг від 29.12.2021 «Про використання особистих технічних засобів», маючи при цьому об`єктивну можливість належно, сумлінно і добросовісно виконувати свої службові обов`язки в складі прикордонного наряду, - був виявлений з особистим засобом зв`язку мобільним телефоном, що не належить Держприкордонслужбі та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України вчинені в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

-2-

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 27.03.2023 скасувати та закрити провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що таке стягнення як штраф, з огляду на положення ст. 15 КУпАП, на військовослужбовця строкової служби накладено бути не може. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 27.03.2023, оскільки присутнім під час розгляду справи не був, а копію судового рішення отримав 16.06.2023.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, клопотанні, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, її розгляд проведено судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 , даних про належне виконання судом першої інстанції вимог ст. 285 КУпАП у матеріалах справи немає, причини пропуску строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, у зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,

-3-

трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 у повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини справи та досліджені зібрані у справі докази в їх сукупності, і їм дана належна оцінка.

В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2023 у відношенні ОСОБА_1 прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії від 07.03.2023, старший солдат ОСОБА_1 05.03.2023 у період з 00 год по 04 год виконував обов`язки військової служби та під час несення прикордонної служби у складі прикордонного наряду «Чатовий» 05.03.2023 о 02 год 55 хв, перебуваючи на визначеній для несення прикордонного наряду території розташування військового містечка ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Тип Б), у порушення вимог нормативно-правових актів зокрема, п. 4 ч. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», пункту 12 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 № 1261 та наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 1416-аг від 29.12.2021 «Про використання особистих технічних засобів», маючи при цьому об`єктивну можливість належно, сумлінно і добросовісно виконувати свої службові обов`язки в складі прикордонного наряду, - був виявлений з особистим засобом зв`язку мобільним телефоном, що не належить Держприкордонслужбі та не входить до предметів екіпірування прикордонного наряду.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії від 07.03.2023 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про, що свідчать наявні у протоколі підписи.

Також, останній скористався наданим йому правом та надав пояснення по суті правопорушення, зазначивши, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП визнає та дійсно, перебуваючи в прикордонному наряді «Чатовий», користувався особистим мобільним телефоном, хоча перед заступанням в наряд повідомив про відсутність у нього особистого засобу мобільного зв`язку.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Вказаний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та в цій частині не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

-4-

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вину визнав, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

-5-

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2023.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2023 щодо ОСОБА_3 , - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП за малозначністю й оголосити йому усне зауваження, а провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП закрити.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя