ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8467/22 Номер провадження 33/814/1053/23Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Попова Віталія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 10 жовтня 2022 року о 01:20 год. в м. Харкові по вул. Холодногірській, 16б/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Попов В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на відсутність свідків під час проходження процедури огляду на стан сп`яніння, не зазначення в протоколі технічного засобу, за допомогою якого проводиться огляд на стан сп`яніння, фрагментарність відеозапису перебігу події, відсутність назви та номеру технічного засобу, за допомогою якого здійснювався відеозапис.

Також зазначає про заперечення факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 та безпідставне не взяття до уваги того факту, що автомобілем керував його батько, який потім пішов додому.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, а відтак був позбавлений можливості приймати участь в судовому засіданні, про наявність постанови суду дізнався 14.02.2023 при складання відносно нього іншого протоколу про адміністративне правопорушення, після чого була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся без участі правопорушника. Матеріали справи не містять доказів щодо направлення та відповідно отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , а тому доводи захисника щодо обізнаності водія про існування оскаржуваної постанови 14.02.2023 при складанні відносно нього іншої постанови про адміністративне правопорушення, що доводиться відповідними доказами, є слушними та не суперечать матеріалам справи. Після чого, 24.02.2023 засобами поштового зв`язку до суду була подана апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААД №226164 від 10.10.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння,

направлення на огляд водія до медичного закладу - КНГ ХОР ОНД,

записи з бодікамери працівника поліції,

рапорт працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису, вищевказані події мали місце в комендантську годину, близько першої години ночі, поблизу території АЗС, до якої під`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

В зв`язку з порушенням комендантської години, працівниками поліції було проведено перевірку документів та поверхневий огляд водія. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі.

Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці та забажав проїхати в медичну установу.

Після того, як працівниками поліції було повідомлено, що водій поїде до медичної установи лише з працівниками поліції, без свого пасажира, ОСОБА_1 відмовився від поїздки до медзакладу та повідомив «Я нічого проходити не бажаю» (01:08 год.).

Окрім того на неодноразові пропозиції пройти огляд, ОСОБА_1 відмовлявся від проходження останнього під час своєї бесіди з працівниками поліції (01:06 год., 01:14 год.).

Після чого працівниками поліції йому було роз`яснено, що в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та в нього буде вилучено водійське посвідчення.

Зважаючи на відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції було оформлено направлення на огляд до медичного закладу, яке долучено до матеріалів адміністративної справи та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП в частині не залучення свідків для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не беруться судом до уваги, оскільки згідно норм вказаної статті, свідки залучаються лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису працівниками поліції. В даному випадку весь процес зафіксований на бодікамеру працівника поліції, а відеозапис долучений до матеріалів справи.

Помилковим є твердження захисника щодо необхідності зазначення в протоколі назву технічного запису та його номер, зважаючи на те, що зазначення технічного засобу передбачено лише в разі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а не постанови про адміністративне правопорушення.

Безпідставними апеляційний суд вважає і посилання на неповноту відеозапису, який не відображає обставин правопорушення, оскільки з відеозапису вбачається як факт перевірки документів у водія в зв`язку з порушенням комендантської години, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд та зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, з подальшим складанням протоколу.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що від дачі пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився.

Також водій не висловлював жодних заперечень чи незгоди з діями поліцейських під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Попову Віталію Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2022 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Попова Віталія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна