КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1773/23 Головуючий в суді І інстанції Просалова О.М.
Провадження № 33/824/1710/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Луценка Євгена Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 460241 від 07 січня 2023 року, з якого вбачається, що 07.01.2023 року о 19 годині 55 хвилин, по вул. Бориспільський, 9 в місті Києві, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом, що рухався попереду "Ford Fiesta" д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 096934 від 07 січня 2023 року, з якого вбачається, що 07.01.2023 року о 19 годині 55 хвилин по вул. Бориспільський, 9 в місті Києві приблизно о 20 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Focus C-max" д.н.з. НОМЕР_1 після чого вчинив ДТП, і після ДТП вживав алкогольні напої. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці вчинення ДТП (подія фіксувалась на нагрудний відео реєстратор), проба позитивна 1.80 ‰, прилад Драгер Алкотест 6820 ARHK 0541, тест 4382, від керування ТЗ відсторонений. Таким чином порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисника Луценко Є.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та постановити нову постанову, якою провадження у цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в частині ч. 4 ст. 130 КУпАП грунтуються лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який за відсутністю інших належних доказів, не може бути єдиною підставою для притягнення такої особи до відповідальності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Луценко Є.П. зазначає, що ОСОБА_1 дійсно 07.01.2023 року у вечірній час, перебуваючи по вул. Бориспільській, 9, в місті Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішив переставити свій автомобіль марки Форд Фокус С-Мах д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Розуміючи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння зі слів ОСОБА_1 він намагався домовитися з іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, пропонуючи йому грошові кошти у якості відшкодування матеріального збитку. Отримавши відмову, вирішив сам викликати поліцію при цьому зрозумів, що залишив телефон у себе вдома. Оскільки будинок в якому проживає знаходиться неподалік місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди вирішив підійти до будинку та взяти телефон. Перебуваючи вдома ОСОБА_1 викликав працівників поліції, а по їх приїзду разом з ними приїхав до місця вчинення дорожньої пригоди. При цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з його слів викликаючи поліцію повідомив їм про факт викрадення автомобіля.

Також вказував, що інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в своїх показах чітко зазначив, що ОСОБА_1 вже на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди вже перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що запис зроблений на окремому листі А4, який перебуває в матеріалах справи, а саме "Я, ОСОБА_1 за кермом був тверезий, алкоголь пив вдома після ДТП, з підписом ОСОБА_1 " не може прийматися як документ пояснення, оскільки не містить інформації хто його отримав, час місце отримання, в рамках якої справи отримується пояснення, роз`яснення відповідних прав особі у якої отримується пояснення, включаючи право взагалі не надавати пояснення.

Вказував, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП всупереч вимогам КУпАП не роз`яснювалось жодних прав передбачених ст. 268 КУпАП та Конституції України.

Вказав також те, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення, працівники патрульної поліції не мали жодних доказів того факту, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої саме після дорожньо-транспортної пригоди.

Представник скаржника також звернув увагу суду на те, що на відеозапису, ОСОБА_1 багаторазово стверджує, що не має відношення до вищезазначеної ДТП, за кермом він не перебував, дорожньо-транспортну пригоду не скоював. За таких обставин вважає, що висновок суду першої інстанції зазначений у постанові, що нібито ОСОБА_1 підтверджує факт вживання після ДТП такий, що не відповідає дійсності.

На підставі викладеного, представник скаржника вважає, що висновки суду першої інстанції суперечать наявним в матеріалах справи доказам, а обставини, які суд вважав встановленими, не підтверджуються доказами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Постанова суду першої інстанції оскаржується тільки в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Відповідно до пункту 2.10є Правил дорожнього руху України водій до проведення медичного огляду зобов`язаний не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.10є ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 096934 від 07 січня 2023 року, з якого вбачається, що 07.01.2023 року о 19 годині 55 хвилин по вул. Бориспільський, 9 в місті Києві приблизно о 20 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Focus C-max" д.н.з. НОМЕР_1 після чого вчинив ДТП, і після ДТП вживав алкогольні напої. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці вчинення ДТП (подія фіксувалась на нагрудний відео реєстратор), проба позитивна 1.80 ‰, прилад Драгер Алкотест 6820 ARHK 0541, тест 4382, від керування ТЗ відсторонений. Таким чином порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 4);

- у результаті тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 , проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 07.01.2023 року о 21 год. 22 хв., результат тестування - 1,80‰ (а.с. 5);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук за допомогою Drager 6820 (ARHK - 0541), результат огляду на стан сп`яніння - 1,80 ‰ позитивна, огляд зафіксовано на нагрудну бодікамеру 470309. З результатами ОСОБА_1 згоден, даний факт засвідчив своїм підписом (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2023. На зворотній стороні вказаного направлення зазначено "Я, ОСОБА_1 за кермом був тверезий, алкоголь пив вдома після ДТП" (а.с. 7);

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР (а.с. 10).

- у поясненнях ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що пив алкоголь після ДТП.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав вказаний протокол.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 07 січня 2023 року за участю ОСОБА_1 , та письмовими поясненнями ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААд № 096934 від 07 січня 2023 року, ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП. Зазначений протокол складено о 21 год. 33 хв. (а.с. 4).

Згідно з протоколом огляду на стан сп`яніння від 07.01.2023 року, що був роздрукований після огляду ОСОБА_1 , за допомогою приладу Drager 6820 (ARHK - 0541), зазначений огляд було проведено працівником поліції о 21 год. 22 хв. (а.с. 5).

Отже, з зазначених доказів вбачається, що складення протоколів про адміністративні правопорушення відбулось після того, як було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та в крові останнього було виявлено 1.80 проміле алкоголю.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , що були надані на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме зазначені на зворотній стороні направлення на огляд водія транспортного засобу передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, вбачається, що він за кермом був тверезий, алкоголь пив дома після ДТП (а.с. 7).

Зазначені пояснення не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , які він надав суду апеляційної інстанції, в яких він вказував, що після дорожньо-транспортної пригоди алкоголь не вживав.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій, з якого вбачається, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові правильно описано зафіксовані обставини правопорушення, а саме: ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат тесту 1.80‰. На відеозаписах відображається, що ОСОБА_1 відмовлявся підписувати протокол у випадку, якщо там буде вказано, що він вчинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння та після роз`яснення йому працівниками поліції суті адміністративного правопорушення, внаслідок чого складено протокол, підписав його та написав пояснення на звороті Направлення на огляд водія.

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому його права, як те передбачено законом, суд апеляційної інстанції відхиляє та вказане спростовується долученим до справи записом з бодікамери, відповідно до якого такі права чітко були роз`яснені.

Доводи апеляційної скарги, що протокол серії ААД № 096934 в частині інформації щодо часу вчинення адміністративного правопорушення містить різну інформації, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, адже події та час що зазначені в протоколах по своїй хронології відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_1 , які зазначені на зворотній стороні направлення не може прийматися як доказ, оскільки не містить інформації хто його отримав, час місце отримання, в рамках якої справи отримується пояснення, роз`яснення відповідних прав особі у якої отримується пояснення, включаючи право взагалі не надавати пояснення, суд апеляційної інстанції сприймає критично, оскільки вказані пояснення написані власноручно та засвідчені підписом ОСОБА_1 ..

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 096934 від 07.01.2023 року в графі "Пояснення особи, яка притягається до відповідальності, по суті правопорушення" зазначено: пояснення на бланку "направлення до медичного закладу", що підтверджує факт достовірності надання ОСОБА_1 вказаних пояснень.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захиснику було роз'яснено право на проведення почеркознавчої експертизи, щодо дійсності підпису ОСОБА_1 в поясненнях. Однак а ні ОСОБА_1 , а ні його захисник такого клопотання не заявляли.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника Луценка Є.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ЛуценкаЄвгена Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "24" квітня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко