Справа № 487/1232/23
Провадження № 33/812/152/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Козирєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником адвокатом Козирєвою Тетяною Олександрівною, на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327486 від 15 вересня 2022 року вбачається, що 15 вересня 2022 року о 08:15 годині ОСОБА_1 по вул. Генерала Карпенка, 51 В, в м. Миколаїв керував автомобілем Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різке почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, камера 474949, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Козирєва Т.О. - подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник Кірчука Є.Ю. зазначала, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається ряд порушень при складанні працівниками поліції протоколу, оскільки у протоколі не зазначено, яке освідування і де саме повинен пройти ОСОБА_1 (огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки або медогляд у медичному закладі). Також у протоколі про адміністративне правопорушення у графі про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Коституції України та ст. 268 КУпАП, відсутній підпис ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є порушенням права на захист. Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери вбачається, що він має переривання відеозапису, а саме ознаки вибіркової фіксації порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Зі слів ОСОБА_1 не зафіксовано слова поліцейського, що у разі згоди на проходження огляду треба було чекати більше 20 хв, оскільки у екіпажу патрульних поліцейських, які його зупинили був відсутній алкотестер «Драгер» і його мав привезти іншій екіпаж, а ОСОБА_1 пояснив, що не може чекати, оскільки є волонтером і поспішає на місце розвантаження гуманітарної допомоги, після цього поліцейські увімкнули камеру і зафіксували відмову від проходження огляду, повідомили, що протягом 10 хвилин буде складено протокол про адміністративне правопорушення і знову вимкнули камеру. Подальше фіксування відбувалось вже при заповненому протоколі, що свідчить про порушення Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та ст. 268 КУпАП. Також зазначала, що з відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх питання, його поведінка цілком відповідала обстановці. Поліцейським було названо декілька ознак алкогольного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки таких ознак, зокрема огляд рук, тоді як на відеозапису видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, різке почервоніння обличчя також не підтверджується, а щодо запаху алкоголю з порожнини рота, то ця ознака є лише суб`єктивним сприйняттям працівника поліції. Також апелянт посилалась на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, які відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням. Крім того захисник в апеляційній скарзі просила суд звернути увагу на те, що ОСОБА_1 ніколи до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, завжди був законослухняним громадянином, є волонтером Гуманітарного штабу Департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської обласної військової адміністрації та у разі позбавлення його права керування транспортним засобом буде позбавлений можливості виконувати свої функціональні обов`язки як волонтер Гуманітарного штабу.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Козирєва Т.О. - підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ від 15 вересня 2022 року №327486 15 вересня 2022 року о 08:15 годині ОСОБА_1 по вул. Генерала Карпенка, 51 В, в м. Миколаїв керував автомобілем Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук,різке почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, камера 474949, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 1).

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та зазначено, що пояснення надасть у суді.

Відеозйомкою, проведеною на бодікамеру 474949, підтверджується, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, від чого той відмовився.

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість складеного протоколу про адміністративне правопорушення як доказу вини ОСОБА_1 з тих підстав, що в ньому не конкретизовано в який саме спосіб пропонувалося пройти огляд (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), то їх суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать змісту вказаного протоколу, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема містить суть адміністративного правопорушення.

Не вбачається й порушень п. 2.6 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та ч.11 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09листопада 2015року №1452/735.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи у суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 у протоколі.

Доводи апеляційної скарги захисника про неналежність та недопустимість як доказу у справі відеозапису, оскільки відеозапис не вівся безперервно, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставини, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та, власне, обставин складання протоколу. Отже, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами. Так, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію".

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на причини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (поспішав на місце розвантаження гуманітарної допомоги), оскільки таке не впливає на склад правопорушення, а тому не має правого значення для вирішення справи.

Відповідно до пунктів 2-3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки алкогольного сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Факт виявлення у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя підтверджується відображенням цих ознак у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різке почервоніння обличчя, який, як зазначалось вище, підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Крім того викладені ознаки сп`яніння, виявлені поліцейськими в результаті огляду водія ОСОБА_1 , зазначені у направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до медичного закладу (а.с. 2) та у рапорті старшого лейтенанта поліції Зеленського А.В. від 15 вересня 2022 року (а.с. 3). До того ж відповідно до відеозапису події поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, в зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкостестеру «Драгер» на місці зупинки або за бажанням в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів: «Я чесно кажучи запізнююсь, я згоден, що є якісь певні моменти», після чого працівником поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та ОСОБА_1 підтвердив, що їх розуміє.

За такого, не можуть вважатись обґрунтованим посилання апелянта на відсутність встановлених працівниками поліції ознак сп`яніння.

Доводи апелянта про незаконність зупинки ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а тому не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 жодного разу до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, є волонтером Гуманітарного штабу Департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської обласної військової адміністрації, не впливають на законність винесеної судом постанови. Вказані обставини були враховані судом першої інстанції при накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником адвокатом Козирєвою Тетяною Олександрівною - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць