Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/706/23
Провадження № 3/506/861/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року смт Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом року не піддавався адміністративному стягненню,

- за ст.204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в:

26.06.2023 року до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18.06.2023 року о 9год. 40 хв. н/н «ПП» на автотрасі сполучення Київ Одеса Е-584 на напрямку Ананьїв (Укр) - Гояни (РМ) на відстані до 20000 м від лінії ДКУ було виявлено гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у групі осіб, а саме із гр. України ОСОБА_2 та гр. України ОСОБА_3 намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в РМ, в районі пп/зн 0434/09 на напрямку н.н. Новосеменівка (Укр) - н.п. Колбасне (РМ) поза ППр через ДКУ в пішому порядку, без вантажу, з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про ДКУ», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не усунуто недоліки та не конкретизовано місце вчинення правопорушення, а саме місце з його індивідуальними ознаками.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, у своєму рішенні від 10.02.1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, викладені фактичні обставини справи стосовно не тільки ОСОБА_1 , а також відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, формулювання суті правопорушення (обвинувачення) стосовно ОСОБА_1 містить відомості щодо ще двох сторонніх осіб, із зазначенням їх прізвища, що є порушенням прав людини (презумпції невинуватості), передбачених Конституцією України.

З вищевикладеного випливає, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП викладено неконкретне обвинувачення, що позбавляє ОСОБА_1 можливості захисту, а суддю можливості перевірки правильності і обґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Тобто має місце грубе порушення права на захист.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 було виявлено на відстані 20000 м від лінії ДКУ, разом з тим, довідка про результати проведення перевірочних заходів містить взагалі інші відомості.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків даного протоколу розгляд справи є неможливим.

Таким чином, матеріали про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до органу, який його склав, для належного оформлення.

Керуючись ст.ст.276, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст.204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бурдинюк О. С.