ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 670/159/23

Провадження № 33/4820/362/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В., захисника адвоката Потапова О.О., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 31травня2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку смт. Віньківці, Віньковецького району, Хмельницької області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , не працюючої,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду 09.03.2023 року о 01 год. 04хв. ОСОБА_1 в смт. Віньківці по вул. Шевченка, Хмельницького району, Хмельницької області, керувалаавтомобілемЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовилась, чим порушилавимоги п. 2.5ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Віньковецькогорайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі.

Вказує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлялась, а навпаки, виявила бажання пройти такий, однак працівники поліції проігнорували її бажання та склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Зазначає, що хворіє на гіпертонічну та діабетичну хвороби, які при стресових ситуаціях супроводжуються підвищеним тиском, шумом у вухах, потемнінням в очах та запамороченням, про що вона повідомляла працівників поліції, однак останні на вказане уваги не звернули та помилково прийшли до висновку про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Відеозапис з нагрудних камер поліцейський, на яких зафіксовано обставини роз`яснення їй прав є неналежним та недопустимим доказом, оскільки дата та час на вказаних відеозаписах не відповідає даті та часу обставин події, є зміненою, що є неприпустимим. Вказаний відеозапис також є недопустимим доказом, оскільки не був відкритий стороні захисту до початку судового засідання.

Вважає, що працівники поліції фактично здійснили її затримання на місці події, однак при цьому відповідні процесуальні документи складені не були.

Протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки складений у відсутність її захисника, участь якого є обов`язковою. Копію протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції їй не надали.

В матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що працівники поліції не направляли її до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України їй не роз`яснювались.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Потапов О.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винною себе не визнає, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №305789 від 09.03.2023 року, з якого вбачається, що 09.03.2023 року о 01 год. 04 хв. в смт. Віньківці по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП(а.с. 2);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів (а.с. 3);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №305789 від 09.03.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с. 8).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими і спростовуються наведеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вона не відмовлялась, а навпаки, виявила бажання пройти такий, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували останній пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що остання відмовилася. У подальшому, працівники поліції неодноразово знову пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак остання нічого не відповідала, їх пропозиції ігнорувала. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 що її мовчання буде розцінюватись як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 продовжила ігнорувати пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим щодо неї було складено протокол про адміністративне правопорушення. З наведених підстав апеляційні твердження захисту про те, що ОСОБА_1 через психологічний стрес не могла нічого повідомити працівникам поліції та насправді бажала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або а місці зупинки ТЗ або в лікарні колегія суддів вважає неспроможними та обумовленими позицією захисту.

Враховуючи вищевикладене, працівниками поліції було правомірно складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона хворіє на гіпертонічну та діабетичну хвороби, які при стресових ситуаціях супроводжуються підвищеним тиском, шумом у вухах, потемнінням в очах та запамороченням, у зв`язку з чим, працівники поліції помилково прийшли до висновку про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Як вбачається з відеозаписів, наявних в матеріалах справи, на запитання працівників поліції чи вживала ОСОБА_1 алкогольні напої, остання відповіла «Трошки було», що було підставою пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що остання відмовилася.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки складений у відсутність її захисника, участь якого є обов`язковою, є безпідставними з огляду на наступне.

Матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї, працівникам поліції заявляла клопотання про залучення захисника.

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції їй була надана можливість захищати в повному обсязі права передбачені КУпАП для осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, а тому право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушується.

Не відповідають вимогам КУпАП і апеляційні твердження про фактичне затримання ОСОБА_1 вночі 09.08.23 року та обов`язкове призначення їй захисника, оскільки, оформлення матеріалів адміністративного правопорушення на місці зупинки транспортного засобу не вимагає адміністративного затримання, або затримання у межах КПК України, як вважає сторона захисту.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення, також є необгрунтованими оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, який зазначається у копії протоколу про адміністративне правопорушення та відмовилась від надання пояснень та підпису даного протоколу, тому працівники поліції були позбавлені можливості вручити даній особі копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з відеозапису доданому до матеріалів провадження, ОСОБА_1 була усно повідомлена про те, що її справа буде розглядатись у Віньковецькому районному суді Хмельницької області, а тому вона не була позбавлена можливості звернутись до суду для ознайомлення з матеріалами, складеними щодо неї.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та місцевим судом був перевірений на законність та допустимість як доказ.

Щодо відсутності в матеріалах провадження направлення ОСОБА_1 на проходження огляду у медичній установі, то вказана обставина жодним чином не свідчить про порушення порядку проходження такого огляду, так як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, не вимагала від працівників поліції оформлення направлення водія на проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з місця події, що міститься в матеріалах справи має розбіжності в часі з складеними письмовими документами, оскільки розбіжності у зазначені часу є лише технічною помилкою, яка виникла в процесі налаштування відеотехніки. Окрім того, відеозапис з місця події узгоджується і підтверджується іншими доказами у справі, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та її захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Зврахуванням викладеного, апеляційний суд вважає,що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючисьст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 31 травня 2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: