Житомирський апеляційний суд
Справа №276/461/23 Головуючий у 1-й інст. Збаражський А. М.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника Таранова Станіслава Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11.03.2023 о 00 год. 15 хв. в смт. Нова Борова, вул.Лісна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Chevrolet Volt, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Таранов С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, його копію не вручено ОСОБА_1 , не роз`яснено йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Поліцейський шляхом введення в оману водія не роз`яснив реальних наслідків за порушення пунктів 2.5, 2.9 а Правил дорожнього руху, створив уяву у більш м`якому покаранні, ніж передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим фактично переконав відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Також, на його думку, матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які надавали право працівнику поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 11.03.2023 вбачається, що ОСОБА_1 11.03.2023 о 00 год. 15 хв. в смт. Нова Борова, вул.Лісна, керував транспортним засобом марки Chevrolet Volt, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 та в найближчому медичному закладі відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3, 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 11.03.2023; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №467368 від 11.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.10); наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, інших документів та надання письмових пояснень по суті інкримінованого йому діяння.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. При ознайомленні зі змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено за якими ознаками йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і ці ознаки зазначені в самому протоколі (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Таким чином, у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що громадянин знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 були роз`яснені ухилення від огляду на стан сп`яніння, будь-яких заперечень з боку водія не надійшло. Окрім того, зупинка ОСОБА_1 була обумовлена порушенням останнім Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності, про що свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, та ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування автомобілем до його зупинки.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, про що також правильно зазначає суддя місцевого суду в своїй постанові. Від підпису у протоколі водій відмовився.

Посилання у апеляційній скарзі на невручення копії протоколу не тягне за собою наслідків закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Відеозаписом, якому суд першої інстанції надав належну оцінку, підтверджується, що останньому зміст протоколу зачитано вголос, роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення, а також роз`яснені відповідні права та обов`язки, проте від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України, про що власноруч зробив відмітку в протоколі (а.с.2).

Посилання захисника у апеляційній скарзі на введення поліцейським в оману його підзахисного, а саме, не роз`яснення реальних наслідків за порушення пункту 2.5, 2.9 а Правил дорожнього руху та фактичного переконання відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються відеозаписом події, про що правильно зазначив суддя місцевого суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. Таким доводам суд першої інстанції надав належну оцінку, яка не потребує додаткового правого аналізу.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Таранова Станіслава Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич