Справа № 509/5379/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 566284 від 28.08.2023 року гр. ОСОБА_1 17.08.2023 року приблизно о 19:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме допустила падіння дитини з ліжка, внаслідок чого син отримав тілесні ушкодження, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, причини неявки суду невідомі, особисто була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується підписом останньої в протоколі. В протоколі зазначила, що з викладеним згодна, в подальшому виправиться.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно обов`язки щодо виховання дитини, порушила ОСОБА_1 та в чому саме полягало ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків.

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 , син ввечері спав в ліжку в своїй кімнаті, вона була у ванній та говорила по телефону, почула плач дитини, побачила що син впав з ліжка, та одразу викликала швидку медичну допомогу.

З пояснень особи не слідує, що вона після того як побачила що син впав з ліжка та плаче не звернулася за допомогою до лікаря, навпаки мати здійснила всі заходи з метою збереження життя та здоров`я дитини.

Будь-яких відомостей про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, та виховання її малолітнього сина матеріали адміністративної справи не містять. Обставини, викладені у протоколу не є безумовним доказом ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини.

Таким чином, суд приходить до переконання, що у справі відсутні будь-які фактичні дані, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений обґрунтований висновок про те, що в даному випадку ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина.

Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про недоведеність наявності в діяннях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

У силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання її неповнолітнього сина матеріали справи не містять, вважаю за необхідне закрити відносно неї провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя: Є. М. Панасенко