ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 Справа №607/4143/23

Провадження №3/607/1844/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого КП «Міськавтотранс»,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №004370 від 26 лютого 2023 року, 26 лютого 2023 року о 10 год. 54 хв. в м. Тернополі по вул. Бережанська, 47, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сагайдак В.В. подав письмові заперечення на протокол. Згідно поданих пояснень захисник вказав, що із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погоджується, вважає обвинувачення безпідставними, обставини справи, викладені у протоколі такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав. В зазначений в протоколі день та час ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Згідно виписки №56 із медичної картки амбулаторного хворого, результатів Токсикологічної амбулаторії токсикологічного аналізу сечі методом ІХМА №205, результатів лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю №119, у ОСОБА_1 26.02.2023 о 13 год. ознак сп`яніння не виявлено. Тобто, 26.02.2023 ОСОБА_1 керував транспортним засобом без порушень ПДР. Разом з тим, внаслідок безпідставної зупинки його транспортного засобу та неналежного роз`яснення його прав та обов`язків працівниками поліції, ОСОБА_1 відмовився від огляду на виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 був позбавлений права на юридичну допомогу, яка б роз`яснила йому наслідки відмови від огляду на виявлення стану сп`яніння. Однак, відразу після складення протоколу в межах однієї години ОСОБА_1 самостійно відправився до медичного закладу для підтвердження відсутності стану сп`яніння. Водійське посвідчення є єдиним засобом заробітку ОСОБА_1 , оскільки останній працює водієм. Позбавлення права керувати транспортним засобом призведе до позбавлення можливості отримання доходу та можливості утримувати свою сім`ю у такий не простий для всіх час. Вказав, що транспортний засіб ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, останній не порушував ПДР, працівники поліції не роз`яснили йому його прав та обов`язків, юридичних наслідків відмови від огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ознак сп`яніння. Крім цього захисник зазначив, що ОСОБА_1 не порушував п 2.9 (а) ПДР України, оскільки не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він не заперечує факту перебування ОСОБА_1 в автомобілі, однак заперечує сам факт керування в стані алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні належні, необхідні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт порушення п. 2.9 (а) ПДР України.

Крім цього захисник зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення містить скорочення у графі «посада, спеціальне звання, прізвище, ім`я, по батькові поліцейського, який склав протокол». Вважає, що поліцейський, який складав протокол порушив пункту 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06.11.2015. Також, поліцейський, який складав протокол, не роз`яснив ОСОБА_1 належним чином та в повному обсязі його права, зокрема право на правничу (правову) допомогу із залученням адвоката при складенні протоколу, тобто порушив пункт 11 Розділу ІІ вказаної Інструкції.

Вказав, що в матеріалах справи відсутні належні, необхідні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому відсутній суб`єкт інкримінованого правопорушення. Також, в даній справі вини ОСОБА_1 немає, відтак відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначив, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним доказом у даній справі, оскільки не було зафіксовано будь-яких дій щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис містить лише послідовність складання протоколу та постанови про адміністративні правопорушення, яка на даний час оскаржується. Також, з дослідженого відеозапису вбачається, що безперервність відеозйомки порушена, оскільки на наданому відеофайлі відсутні докази руху транспортного засобу та у який спосіб інспектор поліції виявив ознаки алкогольного сп`яніння, такі як звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, обличчя або неприродна блідість. На відеозаписі не відображено обставин порушення ОСОБА_1 ПДР України, а також поліцейським не надано та не пред`явлено відповідних доказів такого порушення. Таким чином, відеозапис, який міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом.

Посилаючись на наведене, захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сагайдака В.В., дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступних підстав:

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №004370 від 26 лютого 2023 року, згідно якого 26 лютого 2023 року о 10 год. 54 хв. в м. Тернополі по вул. Бережанська, 47, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у результатів огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції ГУНП у ОСОБА_2 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння рук. Огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився;

- свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 0438 083 22 чинне до 15 червня 2023 року;

- рапортом помічника чергового чч Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голояд О.П. від 26 лютого 2023 року, згідно з яким 26 лютого 2023 року об 11 год. 16 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення інспектора СРПП Козака С. про те, що під час патрулювання в м. Тернопіль по вул. Бережанська, було виявлено автомобіль марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , який рухався з порушенням ПДР України. Стосовно вищевказаного водія було винесено адміністративну постанову серії ЕАС №6599664 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження тесту не визначення стану алкогольного сп`яніння водій категорично відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААБ №007370 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6599664 від 26 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 26 лютого 2023 року о 10 год. 57 хв. в м. Тернополі по вул. Бережанська, 47, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки;

- відеозаписами із відеореєстратором патрульного автомобіля та нагрудної камери патрульного поліції, на яких зафіксовано, що працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_1 . Після зупинки працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про підставу зупинки, а саме останній був непристебнутий паском безпеки. ОСОБА_1 на місці зупинки підтвердив ту обставину, що не був пристебнутий паском безпеки відеозапис «0000000__0009» на 01 хв. 38 (39) сек., що відповідає фактичному часу 10 год. 56 хв. 12 сек. Після цього працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі право користуватися правовою допомогою адвоката, та складено стосовно останнього постанову про накладення адміністративного стягнення. В ході перевірки документів та складення постанови про накладення адміністративного стягнення працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager» та огляду в найближчому медичному закладі відеозапис «0000000__0010» у період часу 01 хв. 15 сек. 01 хв. 01 хв. 45 сек., що відповідає фактичному часу 11 год. 07 хв. 05 сек. 11 год. 07 хв. 35 сек. При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Після цього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується помічника чергового чч Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голояд О.П. від 26 лютого 2023 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6599664 від 26 лютого 2023 року, відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери патрульного поліції.

Суд вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Сагайдака В.В. про те, що внаслідок неналежного роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків працівниками поліції, останній відмовився від огляду на виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 був позбавлений права на юридичну допомогу, яка б роз`яснила йому наслідки відмови від огляду на виявлення стану сп`яніння, працівники поліції не роз`яснили йому його прав та обов`язків, юридичних наслідків відмови від огляду на стан сп`яніння, оскільки вказані доводи повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудної камери патрульного поліції «0000000__0009» та «0000000__0010». На зазначених відеозаписах зафіксовано, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правової допомогою із залучення захисника, та повідомлено останньому про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Сагайдака В.В. щодо безпідставної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки останній не порушував ПДР, суд зазначає наступне.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем пасивної безпеки. Вказані обставини підтверджується рапортом працівника поліції, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6599664 від 26 лютого 2023 року та відеозаписами із нагрудної камери патрульного поліції. При цьому, на вказаних відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував той факт, що був непристебнутий під час руху автомобіля, а пристебнувся після його зупинки працівниками поліції, та сам підтвердив вказані обставини.

Суд приходить до переконання, що доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Сагайдака В.В. про те, що ОСОБА_1 не порушував п 2.9 (а) ПДР України, оскільки не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є необгрунтованими, безпідставними та такими, що не стосуються обставин справи, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, долучені захисником до письмових заперечень результати лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 27 лютого 2023 року, токсикологічний аналіз сечі методом ІХА та виписка №56 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 ПДР України, зокрема відмову останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Безпідставними та необґрунтованими, на думку суду, є доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Сагайдака В.В. про те, що в матеріалах справи відсутні належні, необхідні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому відсутній суб`єкт інкримінованого правопорушення.

Так, вказані доводи захисника повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля та грудної камери працівника поліції, на яких чітко зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував на сидінні водія та не заперечував факт керування транспортним засобом.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень ОСОБА_1 та його захисника Сагайдака В.В. суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час розгляду справи судом захисник Сагайдак В.В. не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було порушено, у суду немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що поліцейськими було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту викладені в письмових поясненнях, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, характеризуючі дані ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536 гривень 80 копійок.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 130, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець