Постанова

Іменем України

12.04.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за даними протоколу тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

01 лютого 2023 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №362435 від 17.01.2023р., 17.01.2023р. об 18 год. 45 хв. у місті Львові по вулиці Наукова 12А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, при виїзді з прилеглої території не обрав безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Toureg д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Крім того, 01 лютого 2023 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №362436 від 17.01.2023р., 17.01.2023р. об 18 год. 45 хв. у місті Львові по вулиці Наукова 12А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо - транспортну пригоду, а саме здійснивши наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Toureg д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди.

Крім того, 01 лютого 2023 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №362434 від 17.01.2023р., 17.01.2023р. об 18 год. 45 хв. у місті Львові по вулиці Наукова 12А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Перевірка на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку проводилася із використанням приладу Drager ARHK-0121 в присутності двох свідків, проба позитивна 1,30%.

Оскільки три адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження згідно постанови від 12.04.2023 року.

В судововому засіданні правопорушник ОСОБА_1 з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не погодився, зазначив, що в той день завершуючи робочу зміну, виїхав з відділення "Нової пошти" на вулиці Наукова та прямував в сторону складів на вулиці Трускавецькій у місті Львові. Там він залишив машину, після чого зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_3 , щоб відсвяткувати його, товариша, день народження. Пояснив, що керуючи транспортним засобом, не перебував в стані алкогольного сп"яніння, не звернув увагу, що скоїв дорожньо - транспортну пригоду, оскільки взагалі не відчув удару, не мав на меті залишати місце ДТП, якщо таке відбулося. На уточнюючі питання головуючого зазначив, що алкоголь, а саме горілку, вживав разом зі своїм товаришем вже після того як залишив машину на території складу, в момент коли вони перебували разом з товаришем, до нього передзвонив потерпілий та сказав, що він, ОСОБА_1 , скоїв ДТП, потім він, дочекавшись біля входу потерпілого, пішли на місце події.

В судовому засіданні захисник правопорушника - адвокат Подоляк Б.Р. підтримав пояснення свого підзахисного, звернув увагу суду на те, що завершивши свою робочу зміну, він, ОСОБА_1 , залишив автомобіль на території складів "Нової пошти" і вже нікуди не виїжджаючи пішов зі своїм товаришем відсвяткувати день народження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що в той день його автомобіль Volkswagen Toureg був припаркований в районі Наукової біля відділення "Нової пошти". Вийшовши з відділення "Нової пошти" його друг сказав, що його, потерпілого, машину вдарили, а водій, який скоїв ДТП втік з місця події. Зазначив, що він, за допомогою працівника відділення "Нової пошти" зв"язався з ОСОБА_1 , після чого останній прибув на місце ДТП. На запитання потерпілого ОСОБА_1 відповів, що втік з місця ДТП, бо був п"яний, боявся, що в нього заберуть права. Він, ОСОБА_2 , намагався мирно залагодити конфлікт, однак правопорушник почав погрожувати йому, а тому він викликав поліцію.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали аналогічні пояснення, викладені потерпілим ОСОБА_2 , зазначили, що в ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп"яніння, на місці події він поводив себе хамовито, свідок ОСОБА_5 , бачив як автомобіль, яким керував ОСОБА_1 зачепив автомобіль потерпілого, після чого, не зупинившись, втік з місця події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 17 січня 2023 року біля 18 год. 15 хв. зустрівся з ОСОБА_1 на вулиці Трускавецькій у місті Львові біля входу на склади "Нової пошти" для того, щоб відсвяткувати його, ОСОБА_3 , день народження, яке було 14 січня. ОСОБА_3 зазначив, що біля прохідної недалеко вони з ОСОБА_1 біля 10-15 хв. розпивали алкогольні напої, після чого в нього задзвонив телефон і йому треба було іти. Зауважив, що він перебував в нормальному стані, свій автомобіль залишив на території "Нової пошти", лише після цього вжив алкоголь.

В судовому засіданні командир взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Л/о ДПП старший лейтенант поліції Головчук К.М., яка склала протоколи про адміністративне правопорушення, підтримала обставини, викладені в протоколах, зазначила, що докази, зібрані в адміністративних справах, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що виразились у пошкодженні транспортних засобів, залишенні місця ДТП та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Згідно з ст. 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Ст.122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10.а. ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, а відповідно до п. 2.10.д. - повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи містяться результати тестування на алкоголь з використанням технічного приладу Drager №ARHК-0121, відповідно до яких результат тесту складає 1,30 %проміле.

В судовому засіданні переглянуто долучений до матеріалів адміністративної справи диск з відеозаписом, яким підтверджуюються обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , правопорушником не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду справи.

Що стосується показів обвинуваченого про обставини вживання ним алкоголю після ДТП, то суд ставиться до них критично, виходячи з того, що ці покази не узгоджуються з іншими доказами і найважливіше суперечать хронології в часі.

Даний факт підтверджується показами самого обвинуваченого, де він відповідаючи на питання головуючого так і не зміг пояснити розбіжності в наданих ним же та його захисником таблицях та час коли розвантажив автомобіль на пошті по вул. Трускавецькій.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, керуючись власним переконанням, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, при цьому вчинив ДТП та покинув місце події..

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки такі не узгоджуються з дійсними обставинами справи, суд вважає покази свідка такими, що надані з метою запобігти притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суд вважає покази потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що відповідають фактичним обставинам справи, є логічними, взаємодоповнюючими, взаємопов"язаними та, найважливіше, відтворюють хронологію в часі і діях.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відтак, в судовому засіданнями письмовими матеріалами адміністративних справ, показами потерпілого, показами свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями, наданими особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення, доведено, а отже встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, вчинення дорожньо - транспортної пригоди та залишення місце ДТП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального (адміністративного) правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» № 46477/99, Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Правопорушення стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №362434, 362435, 362436 від 17.01.2023р. та доданими до них матеріалами, зокрема схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого та свідків, які перевірені судом.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Суд вважає докази у справі логічними, взаємопов`язаними та такими, що у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкриміновуваних йому адміністративних правопорушень, а його пояснення, дані в судовому засіданні, та пояснення захисника суд визнає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано більш серйозне правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 268, 283, 384 КпАП України, ст.214 КПК України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адмвністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п"ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь