1Справа № 335/2229/23 3/335/909/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 445403 від 12.03.2023 року, гр. ОСОБА_1 12.03.2023 року, о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі співмешканкою гр. ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурною лайкою та вигнав з кімнати.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, наполягав на тому, що будь-якого насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв, а вона не є його співмешканкою. Суду надав письмову заяву з поясненнями на протокол, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

З наданих суду матеріалів встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 445403 від 12.03.2023 року; протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.03.2023 року; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 310968 від 13.03.2023 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.03.2023 року; письмові пояснення ОСОБА_2 .

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він проживає разом із своєю сім`єю: матір`ю, дружиною ОСОБА_3 та їх неповнолітнім сином, у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , співвласником якої він являється. У березні 2022 року його сім`я виїхала закордон. В вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до нього з проханням деякий час пожити в окремій кімнаті за вищезазначеною адресою безкоштовно, оскільки вона є переселенкою, шукає житло та оформлює допомогу на дитину, на що ОСОБА_1 погодився. Згодом ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 , яка систематично вживала алкогольні напої та залишала без нагляду її сина, виїхати з квартири, оскільки її поведінка була неприйнятною для нього. Проте, вона з цим категорично не погодилась і почала висловлювати погрози виклику поліції, зазначаючи при цьому, що повідомить про застосування ним насильства відносно неї або підкине наркотики. У стосунках із ОСОБА_2 він не перебував та у зазначений у протоколі день він зібрав її речі і виставив їх з квартири, через що остання викликала поліцію, та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які судом попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , який проживає у власній квартирі разом із дружиною та сином. Із ОСОБА_2 він спільно не проживав, а надавав їй разом із її дитиною житло безкоштовно та без оплати комунальних послуг. На даний час ОСОБА_2 виїхала із його квартири та не проживає у ній.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що її сусід ОСОБА_1 надав тимчасово і безоплатно житло у власній квартирі ОСОБА_2 , яка проживала у окремій кімнаті його квартири, оскільки напередодні її вигнали із кімнати, яку вона винаймала і вона залишилася без житла. Їй відомо, що вони не мали сімейних стосунків, не були сім`єю, відносно ОСОБА_2 будь-якого насилля ОСОБА_1 не вчиняв. Коли ОСОБА_2 викликала поліцію, вона була напідпитку.

Оцінивши покази допитаних свідків, суд приходить до висновку про підтвердження обставин, наведених ОСОБА_1 в обгрунтування заперечень на протокол, що не спростовано зібраними у справі матеріалами.

Поряд з цим, судом встановлено, що адміністративний матеріал не містить письмових пояснень ОСОБА_1 щодо обставин вчинення правопорушення та у наданих суду матеріалах не наведено обставин, які перешкоджали їх складенню, а також підстав неможливості їх надання особою під час складення адміністративного матеріалу.

На підтвердження обставин правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , даних про свідків події не надано, як вбачається з наданих суду матеріалів, доказування вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення фактично ґрунтується на поясненнях ОСОБА_2 , які у свою чергу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, здобуто не було та суду не надано.

Крім того, з долучених ОСОБА_1 в ході розгляду справи доказів встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 01.07.2016 року, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із гр. ОСОБА_3 , актовий запис 195, та вони мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 21.10.2016 року, актовий запис № 1125.

Будь-яких доказів наявності між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сімейних стосунків, які б були пов`язані спільним побутом, матеріали справи не містять.

Таким чином, з досліджених судом доказів не встановлено обставин, які б доводили наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, спрямованого на члена сім`ї.

На переконання суду, долучені до адміністративного матеріалу докази є сумнівним та не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна