Справа № 346/814/23
Провадження № 3/346/692/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190887, 16.02.2023р. о 10.54 год. в м. Коломия по вул. Мазепи, Коломийського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz 240» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Транспортний засіб передано тверезому водію ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 130 КУпАП.

13.03.2023р. ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він категорично не згідний, оскільки від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. Вважає, що матеріали адміністративної справи складені відносно нього незаконно, з численними порушеннями, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції вказав, що працівники поліції під надуманим приводом начебто порушення ним ПДР, яке полягало в не увімкненні показника повороту при зміні руху, було зупинено його транспортний засіб. Про відсутність даного правопорушення свідчить той факт, що за його вчинення до відповідальності ОСОБА_1 притягнуто не було. В подальшому, поліцейськими, без наявності законних підстав, було проведено його особистий обшук, обшук його пасажирки, а також обшук транспортного засобу. Після проведення обшуку, працівник поліції ОСОБА_3 запропонувала їхати на медичне освідчення. При цьому, жодних пояснень з якого приводу є потреба в проходження огляду та в чому підозрюють ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не пояснила. У відповідь ОСОБА_1 зазначив, що поїде на освідчення разом зі своїм адвокатом та попросив почекати пару хвилин. Поліцейські зазначили, що чекати не будуть ні хвилини, і після того, як ОСОБА_1 знову повідомив, що чекаємо дві хвилини і їдемо, поліцейські вказали, що сприймають це як відмову від проходження медичного огляду та повідомили, що складатимуть протокол за ст.. 130 КУпАП. Отже, ОСОБА_1 заперечує обставини своєї відмови від проходження огляду, які викладені в протоколі, а також вказує на те, що начебто виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння на долученому до справи відеозаписі не спостерігаються. Також зауважив, що матеріли відеозапису не містять фіксування складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, проте таке направлення до справи долучено. Крім цього, вказав, що викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відповідає кваліфікуючим ознакам 2 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить посилань на вчинення ОСОБА_1 аналогічного правопорушення раніше.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник наполягали на закритті провадження у справі з підстав, які були викладені в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 зазначається порушення ним п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним..

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП працівником поліції надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 190887, в якому вказані обставини вчиненого правопорушення;

-довідку з якої слідує, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч.1 КУпАП, згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 22.07.2022р. №346/1890/22.

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому зазначено виявлені в ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та вказано, що огляд в Коломийській ЦРЛ не проводився, оскільки водій відмовився;

-рапорти поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в яких зазначено, що під час патрулювання 16.02.2023р. був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який під час керування автомобілем «Mercedes Benz 240» д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху праворуч, не увімкнув покажчик лівого повороту. Під час передвіки документів у водія було встановлено, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами Коломийським міськрайонним судом від 22.07.2022р. терміном на 1 рік. В ході спілкування з вище вказаним водієм виникла підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння за наявності наступних ознак: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві запропоновано пройти освідчення на факт вживання наркотичних засобів у КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, на що останній всякими методами відтягував час, намагався уникнути відповіді та відмовлявся присідати у службовий автомобіль для проїзду в медичний заклад. Дії водія були розцінені як відмова від проходження освідчення на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим, складено адміністративні матеріали за ч.4 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП.

-копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч.4 КУпАП.

Також в якості доказів до матеріалів справи було долучено три відеозаписи, перший з яких тривалістю 15 хв. 00 сек., другий 15 хв. 00 сек., третій 8 хв. 03 сек.

При перегляді першого відеозапису судом було встановлено, що працівники поліції зупиняють автомобіль ОСОБА_1 та пояснюють, що причиною зупинки стало не ввімкнення водієм покажчика повороту, що є порушенням ПДР. Водій заперечує та пояснює, що показник був ввімкнутий. Після цього працівник поліції представляється як ОСОБА_4 та каже, що надасть відео з реєстратора на якому зафіксовано порушення та звертаючись до свого колеги, просить його скачати. Після чого просить водія надати документи для перевірки. Водій не надає та просить почекати його брата. Працівник поліції надає для перегляду відеозапис з зафіксованим порушенням. Після цього, ОСОБА_6 запитує у ОСОБА_1 , чи має той при собі заборонені предмети та просить викласти вміст його кишень на капот автомобіля. Водій виконує дані вимоги та демонструє вміст своїх вишень і гаманця. Далі відбувається огляд особистих речей пасажира дружини ОСОБА_1 , а також салону, бардачка та багажника автомобіля. Далі ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_1 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами продовжує ними керувати та відразу запитує, чи буде водій їхати до медичного закладу для проходження огляду. У відповідь ОСОБА_1 пояснює, що буде їхати з адвокатом. Поліцейська просить зателефонувати до адвоката, при цьому пояснює, що довго вона чекати не буде, лише 5-10 хвилин не більше. Далі спілкування відбувається між працівниками поліції та братом ОСОБА_1 , який прийшов на місце зупинки транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_6 знову запитує у водія чи буде він їхати на освідчення. ОСОБА_1 знову просить надати йому декілька хвилин. Тоді працівник поліції Генкул В. повідомляє, що їм потрібна чітка відповідь, а ОСОБА_6 зазначає, що немає часу чекати. В свою чергу ОСОБА_1 знову пояснює, що він не відмовляється від проходження огляду та просить почекати пару хвилин і він поїде на освідчення. Однак, відразу ОСОБА_6 вказує, що вона розцінює це як відмову від проходження огляду. У відповідь на це ОСОБА_1 заперечує та пояснює, що це не є його відмовою, оскільки він від проходження огляду не відмовлявся. Після цього, ОСОБА_6 наполягає на тому, щоб ОСОБА_1 сів до службового автомобіля щоб проїхати в медичний заклад. Останній просить почекати дві хвилини і будуть їхати. Однак працівники поліції знову наполягають на негайному слідуванні і після цього зазначають, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за за ст.. 130, 126 КУпАП. В свою чергу ОСОБА_1 зазначає, що вони можуть складати, однак відео фіксація підтвердить, що він не відмовився. Після цього, ОСОБА_6 роз`яснює права та просить його очікувати допоки вони складуть адміністративні матеріали.

На другому та третьому відеозаписі фіксується складання матеріалів та ознайомлення з ними ОСОБА_1 .

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд не може визнати їх належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Щодо причин зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.2 правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху, зупинкою і перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ст.. 23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та інше.

Стаття 122 ч.2 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність зокрема за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а ст. 222 КУпАП вказує, що такі справи розглядають органи Національної поліції.

Отже, виявивши порушення ОСОБА_1 п. 9.2 ПДР, тобто вчинення ним правопорушення, що стало підставою для зупинки транспортного засобу, працівник поліції, відповідно до наданих йому повноважень та компетенції, будучи наділеним правом на розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст.. ч.2 ст. 122 КУпАП, маючи відеодоказ на якому зафіксовано не ввімкнення водієм покажчика повороту при зміні напрямку руху праворуч, повинен був розглянути справу за фактом даного правопорушення та за результатом розгляду винести відповідну постанову.

Однак, в матеріалах даної справи відповідне рішення поліцейського відсутнє. Відтак, із матеріалів даної справи не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, зокрема і передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Щодо підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пункт 2 Інструкції вказує, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З матеріалів відеозапису не вбачається, що працівниками поліції дійсно були виявлені якісь ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_6 не вказуючи на наявність в неї відповідної підозри, відразу запитує у водія чи буде той їхати на освідування в медичний заклад. При цьому, мету такої поїздки, підстави слідувати в медичний заклад та необхідність виконання цих дій жодного разу не пояснює.

Жодної із ознак, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та рапортах поліцейських, усно працівниця поліції водію не називає.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їхні запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Після перегляду відеозаписів також є незрозумілим, як працівниками поліції взагалі були встановлені ознаки сп`яніння, оскільки на відео не зафіксовано порядок перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його кінцівок. З відеозапису чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Крім цього, суд не може погодитись з фактом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки останній від проходження не відмовився, а лише просив зачекати декілька хвилин. Однак, працівники поліції не реагуючи на його прохання в категоричній формі наполягають на негайному слідуванні в медичний заклад. При цьому жодних доводів такої своєї наполегливості та неможливості трохи почекати не зазначають.

Також суд вважає слушними посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на невідповідність фабули інкримінованого йому правопорушення тій кваліфікації, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки адміністративній відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП підлягає особа за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Однак, така кваліфікуюча ознака в протоколі не відображена, а лише надано довідку на підтвердження наявності таких обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі,або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

За вищевикладених обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Третьякова І. В.