справа № 631/492/23
провадження № 3/631/387/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Багата Чернещина
Сахновщинського району Харківської області,
громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 31.07.2002 року Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області), реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 ,
яка працює контролером «Харківгаз»,
зареєстрована за адресом:
та проживає за адресом:
за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
З протоколу про адміністративні правопорушення (серії ВАВ № 727032), складеного інспектором сектору ЮП Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В. 27.02.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 не займається вихованням свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 11.02.2023 року був доставлений до лікарні за місцем мешкання з суїцидальною спробою - наковтався пігулок, зо що передбачена відповідальність частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Правопорушник ОСОБА_1 до судді з`явилася, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала, надавши письмові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_2 забезпечений всіма речами першої необхідності, має одяг, в будинку завжди тепло та є що їсти. Зараз він проходить лікування у лікарні, вона контролює ситуацію та стежить за поведінкою дитини, прислухається до порад психолога.
Незважаючи на невизнання своєї провини ОСОБА_1 , її вина у вчиненні інкримінованого адміністративного проступку повністю доведена наявними в матеріалах справи доказами.
Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серія ВАВ № 727032), складеного інспектором сектору ЮП Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2).
З рапорту старшого інспектора - чергового ЧЧ відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Семенченка І., зареєстрованого 11.02.2023 року під № 253 в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журнал єдиного обліку), останній доповів начальникові відділення підполковнику поліції Глущенку Аркадію про те, що 11.02.2023 року о 19 годині 10 хвилин зі служби 102 надійшло повідомлення лікаря Головінової (бригада № 2103), щодо суїцидальної спроби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наковтався пігулок (а. с. 3).
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 27.02.2023 року убачається, що вона сама виховує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в 9 класі Нововодолазького ліцею № 1. 11.02.2023 року близько 15 години 00 хвилин вона була в магазині, а її син перебував вдома. Коли вона повернулася, то побачила, що її син рве над відром, повідомивши її, що він наковтався пігулок. Дійсно, по дому були розкидані упаковки від ліків. В подальшому вона викликала швидку медичну допомогу та разом із сином була доставлена до лікарні. Доки вони їхали син розповів, що зробив це внаслідок того, що йому не вистачає її уваги. Зазначила, що дійсно не приділяє сину достатньої уваги та постійно його ігнорує (а. с. 4).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був опитаний в присутності ОСОБА_1 27.02.2023 року, він мешкає за адресом: АДРЕСА_2 ,- разом з матір`ю. 11.02.2023 року він знаходився вдома наодинці та близько 15 години 00 хвилин вирішив випити пігулки, оскільки мати його не розуміє, не підтримує в його починаннях, у них відсутнє взаєморозуміння, так як ОСОБА_1 багато часу приділяє роботі, а з сином не спілкується, не допомагає в навчанні. Зазначив, що випив приблизно 58 пігулок аспірину, 10 пігулок парацетамола, 45 пігулок бісопролола, 40 пігулок еналоприла, 7 пігулок фурасеміда. Коли прийшла ОСОБА_1 , він повідомив їй, що вжив пігулки, на що остання викликала швидку допомогу. Повідомив, що свідомість не втрачав, його ніхто не примушував ковтати пігулки, в групах смерті в Інтернеті не перебуває (а. с. 5).
З виписки № 1034 від 13.02.2023 року, наданої КНП ХОР ОДКЛ № 1 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , убачається, що він поступив до стаціонару 11.02.2023 року з діагнозом: гостре медикаментозне отруєння, суїцидальна спроба, реактивний гастрит. Виписаний 13.02.2023 року за категоричною вимогою батьків. За час спостереження стан покращився, свідомість ясна, поведінка адекватна, суїцидальних думок не висловлював, скарги відсутні (а. с. 6).
Згідно із свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_3 ), виданого 15.11.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 15.11.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 154 та його батьками зазначені: громадяни України ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а. с. 15).
Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Одним з законів, що передбачає наведені вище обов`язки є Сімейний кодекс України № 2947-ІІІ від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями), який у частині 1 своєї статті 150 обумовлює, що батьки зобов`язані:
- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;
- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;
При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Частиною 2 цієї ж статті Сімейного кодексу України визначений обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
При цьому, з огляду на зміст абзацу 2 частини 2 статті 6 цього ж кодифікованого акту України неповнолітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років.
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Крім того, майнової шкоди проступком не заподіяно, підстав для передачі матеріалів на розгляд громадській організації або трудовому колективу не має.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність винної, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, установлених частиною 1 статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 50 х 17,00 гривень = 850,00 гривень.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з неї й судового збору.
Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.
Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року, з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2684,00 гривень.
Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень, із розрахунку: 0,2 х 2684 гривень = 536,80 гривень.
Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.
При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді судді належного та повноважного суду.
На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року,і частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 1 статті 184, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),-
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко