Справа №: 486/846/23 Провадження № 3/486/520/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

за участі:особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2023 року о 20:00 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру та психологічного, а саме: виражався нецензурною лайкою та вдарив кулаком руки у зону голови в кількості одного удару та смикав за волосся, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю та завдано фізичного болю потерпілій, дружині ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та пояснив, що 31.03.2023 року його дружина зняла з картки доньки 32 тис. грн. і програла їх.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до 17 ч.1 ст. 1 вищезазначеного Закону, фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №819575 від 06.05.2023 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.03.2023 року, протоколом допиту потерпілого від 01.04.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2023 року, довідкою №948 виданою КНП "ЮМБЛ" 31.03.2023 року (а.с. 6, 7, 8, 9).

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.08.2023 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП (а.с. 12-13).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, але мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На думку суду застосування такого виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

А тому, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін