ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/484/23 Справа № 208/6096/22 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-4 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 1700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що протягом вересня-жовтня 2022 року приблизно 09-00 годині за адресою: пр.-т Свободи 42 в м.Кам`янське ОСОБА_2 2008 року народження вчинив булінг стосовно вчителя ОСОБА_3 , що виразилось у психологічному насильстві, а саме: систематичні приниження із застосуванням цифрових технологій, що могло нашкодити психологічному здоров`ю. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч.3 ст.173-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року, скасувати її та закрити провадження по справі відносно нього ч.3 ст.173-4 КУпАП, а також звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що його не повідомили про час і стан розгляду справи, хоча він наполягав на своїй безпосередній участі та звертався із заявою про відкладення, про винесення постанови він дізнався з електронного кабінету, її копію не було вручено йому особисто.

Вказує, що через бойові дії, постійні тривоги та відсутність електрики та мережі доступність до засобів зв`язку та його мобільність щодо візитів у судові засідання була обмежена, особливо це стосується дитини, яку визнали правопорушником, тож з`явитися у суд через загрози бомбувань та тривоги за життя його син та він не могли.

Зазначає, що при складанні протоколу були порушені норми законодавства, а його було затримано та інкриміновано спротив поліції, якого він не чинив, його прохання викликати адвоката було ігноровано.

Звертає увагу, що ані він, ані його дитина не скоювали правопорушень, а ті докази, що наявні у матеріалах по справі, не є взагалі доказами, оскільки доказом є оригінал, що зберігається на сервері, а скріншот - не оригінал документу, а лише форма фіксування електронного доказу. Роздруківка електронної переписки, на думку апелянта, також не може вважатися копією електронного документа в розумінні ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи».

Також апелянт посилається на те, що він та дитина спілкувалися з класним керівником ОСОБА_4 , вчителем ОСОБА_5 та іншими співробітниками закладу тільки особисто при зустрічі у навчальному закладі, завжди поводили себе ввічливо і чемно. Вважає обвинувачення їх у даному правопорушенні наклепом та формуванням відносно них негативного кейсу через його критику щодо якості освіти та підіймання питання про збори у закладі у різні фонди.

Зауважує ОСОБА_1 й на те, що даний час він взагалі не працює та не має грошей, хоча він вчитель, доктор наук, з багаторічним стажем та досвідом, у зв`язку з чим просить звільнити його від сплати судового збору.

Представником потерпілої ОСОБА_3 - адвокатом Вороном А.І. було подано відзив на апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в якому останній виражає свою незгоду з поданою апеляцією та просить відхилити її, а постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року, як законну та обгрунтовану, залишити без змін

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею у відповідності з ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 173-4 КУпАП встановлює відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Відповідно до підпункту 31 ст.1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що протягом вересня-жовтня 2022 року приблизно 09-00 годині за адресою: пр.-т Свободи 42 в м.Кам`янське ОСОБА_2 , 2008 року народження, який є неповнолітнім сином ОСОБА_1 , вчинив булінг стосовно вчителя ОСОБА_3 , що виразилось у психологічному насильстві, а саме: систематичні приниження із застосуванням цифрових технологій, що могло нашкодити психологічному здоров`ю.

Вказані обставини підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ №608529 від 05.11.2022 року, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення; рапортом інспектора поліції Довгополої Д.; скріншотами екрану, на яких відображено відправлені вчителю ОСОБА_2 файли від 07.10.2022 року, 11.10.2022 року, 17.10.2022 року, з образливими підписами.

Також судом першої інстанції було допитано потерпілу ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 :

- потерпіла ОСОБА_3 показала, що працює вчителем історії в КЗ «Ліцей №5». ОСОБА_10 , який є учнем 8-Б класу, періодично надсилає їй домашні завдання з образливими підписами. Зазначила, що це її психологічно принижує, в неї погіршився стан здоров`я в зв`язку з психологічним тиском. Оскільки цькування не припинялось, вона змушена була написати заяву до поліції;

- свідок ОСОБА_8 зазначив, що працює директором КЗ «Ліцей №5». ОСОБА_10 є учнем 8-Б класу. Приблизно з травня 2022 року батько учня, ОСОБА_1 почав скаржитись на якість оцінювання сина та конкретно на вчителя історії та класного керівника. З початку цього навчального року скарги почастішали, а ОСОБА_11 почав відверто принижувати вчителів, систематично надсилаючи домашні завдання вчителю історії та класному керівнику та підписуючи їх образливими словами. З цього приводу проводились педагогічні наради у закладі. Зважаючи на те, що учень систематично принижував вчителів, було написано звернення до поліції щодо даної ситуації;

- свідок ОСОБА_9 надала показання про те, що є класним керівником ОСОБА_12 , який є учнем 8-Б класу КЗ «Ліцей №5». Свідок пояснила, що з початку навчального року батько дитини, ОСОБА_1 почав висказувати невдоволення стосовно тривалості навчальних занять, якості освітніх послуг, оцінювання навчальних досягнень його дитини. Згодом вчителі закладу почали скаржитись, що поведінка ОСОБА_13 на уроках погіршилась. А коли ОСОБА_11 відправляв їй домашні завдання, він підписував файли «дура», «крейзі», «ракушка». Про таке сам їй відомо і від вчителя історії;

- свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює практичним психологом в КЗ «Ліцей №5», в жовтні 2022 року до неї звернувся учень 8-Б класу, ОСОБА_10 , з проханням про допомогу в зв`язку з боулінгом з боку вчителя історії. Вона надала йому свій графік консультації та запропонувала обрати зручний день та час та прийти на консультацію. Після того, як учень написав, що він не в місті, вона запропонувала консультацію онлайн, але він також не скористався цією нагодою. Також свідок зазначила, що їй відомо, що даний учень неодноразово висловлював образливі призвістка на адресу вчителя історії та свого класного керівника. З цього приводу проводились педагогічні наради у закладі;

- свідок ОСОБА_7 зазначила, що працює соціальним педагогом в КЗ «Ліцей №5». Ій відомо, що ОСОБА_10 , який є учнем 8-Б класу, на початку навчального року прикріплюючи домашні завдання з історії, підписував файли образливими словами «дура», «кончіта», надсилав вчителю історії картинки із побажанням смерті. Пізніше з такими ж підписами він почав відправляти домашні завдання і класному керівнику.

Не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності вищевикладених показів у суду апеляційної інстанції підстав немає, оскільки вони є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову. Доводи ж апеляційної скарги, які зводяться до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, повністю спростовуються матеріалами справи та доказами, отриманими судом першої інстанції безпосередньо під час судового розгляду, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно зі статтею 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Тож, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у даному випадку дії неповнолітнього ОСОБА_2 вірно кваліфікуються за ч. 3 ст. 173-4 КупАП, а тому ОСОБА_1 , який є його батьком, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, наклавши стягнення у межах санкції ч.3 ст. 173-4 КУпАП у строк, передбачений ст.38 КупАП.

Зважаючи на викладене підстав для скасування постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року. суд апеляційної інстанції не вбачає, тому вона підлягає залишенню без змін, а подана на неї апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-4 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко