Справа № 137/1366/22
Провадження № 33/801/311/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі захисниці особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокатки Лещенко С. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Лі-тинського районного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року про притяг-нення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2022 року серії ДПР18 № 361709, складеного о 00.30 годині на автодорозі М-30 328 км смт Літин поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП молодшим лейтенантом поліції Морозом Я. М., уночі 19 грудня 2022 року о 00.05 годині на автодорозі М-30 328 км смт Літин водій ОСОБА_2 керував транс-портним засобом марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, пору-шення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, що підтверджується безперервною відеофіксацією нагрудними камерами поліцейсь-ких № 468074, № 468076. Таким чином ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області від 07 берез-ня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопо-рушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене ад-міністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у до-хід держави 536,80 гривень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного пра-вопорушення. Скаржник вважає оскаржувану постанову суду незаконною, обгрунто-вуючи доводи власної скарги він зазначає про невизнання своєї вини у вчиненні адмі-ністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та незакон-но притягнутий до адміністративної відповідальності. Тієї ночі він був вимушений поїхати за ліками, адже у період з 16 по 24 грудня 2022 року перебував на амбулатор-ному лікуванні у амбулаторно-поліклінічному закладі Літинської центральної район-ної лікарні Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Близь-ко 00.05 години ОСОБА_1 повертався додому у с. Балин та був зупинений праців-никами поліції. Проте у стані алкогольного сп`яніння не перебував, але вживав спир-товмісні лікарські засоби через хворобу серця. Проти огляду на місці зупинки з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він запе-речив, але просив доставити його у лікарню для огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 стверджує, що його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведе-на належними, допустимими доказами. Суд першої інстанції в оскаржуваній послався на як на докази доведеності вини скаржника лише на протокол про адміністративне правопорушення, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, направ-лення водія на огляд у Комунальне некомерційне підприємство «Центр терапії залеж-ностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради» та відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Заслухавши пояснення по апеляційній скарзі захисниці особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, адвокатки Лещенко С. В., котра з`явилася у судове засідання з належно оформленими повноважними документами, що додані до справи, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пере-глянувши її у межах доводів та вимог апеляційної скарги, переглянувши відеозаписи і відеореєстратора автомобіля та з нагрудних камер поліцейських, де зафіксована подія за участі ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністра-тивні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обста-вин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення вико-нання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчи-ненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до норм статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом по-рядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адмі-ністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжу-ють відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апе-ляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне засто-сування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апе-ляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої статті 294 КУпАП за на-слідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідаль-ність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, нарко-тичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препа-ратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлен-ня стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впли-вом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває у стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відпо-відно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у во-діїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість ре-акції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/ 27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порож-нини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння паль-ців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відпо-відає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупин-ки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя ( пункт шостий розділу І Інструкції ).

Із матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2022 року серії ДПР18 № 361709, складеного о 00.30 годині на авто-дорозі М-30 328 км смт Літин, слідує, що 19 грудня 2022 року о 00.05 годині на авто-дорозі М-30 328 км смт Літин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Re-nault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`я-ніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, вира-жене тремтіння пальців рук. Поліцейський зазначив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку при безперервній відеофіксації нагрудними камерами правоохоронців № 468074, № 468076, допустивши таким чином порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення додане направлення до ме-дичного закладу водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану його сп`яніння, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, а також вказано, що водія на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області капрал/сержант поліції Гончарук К. Також, як зазначалося вище, до протоколу про ад-міністративне правопорушення від 19 грудня 2022 року доданий відеозапис з нагруд-них камер поліцейських, яким зафіксована подія 19 грудня 2022 року від моменту зупинення транспортного засобу до оформлення протоколу про адміністративне пра-вопорушення щодо ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаче-ного частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність його вини матеріалами справи. Суд зазначив, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксований у визначеному порядку та свідчить про наяв-ність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Однак з висновками суду першої інстанції, викладеними у постанові від 07 березня 2023 року, апеляційний суд погодитися не може з огляду на таке.

Статтею 251 КУпАП визначений перелік доказів у справі, на основі яких у ви-значеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністратив-ного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання дока-зів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera Messeguand Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (пункт 146) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй у провину. Усі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із спів-існування достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту ( рішення Європейського суду з прав лю-дини у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v. the United Kingdom ), п. 161, Series A заява № 25 ). Крім того, у справі «Paul and Audrey Erdwards v. the United Kingdom» ( № 46477 /99 ), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні до-кладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватися не-обдуманими або необгрунтованими висновками для розслідування, або в якості під-став для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» ( Avsar v. Turkey, п. 282 )), «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 20021 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип до-ведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом ці-лої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспросто-ваних презумпцій, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винува-тість особи доведена поза розумним сумнівом. Знову ж таки, усі сумніви щодо дове-деності вини особи тлумачаться на її користь.

У даній адміністративній справі переглядом відеозапису події, що мала місце уночі 19 грудня 2022 року за участі ОСОБА_1 , установлено та безспірно дово-диться ( 00 год.16 хв. 35 сек., 00 год. 25 хв. 07 сек., 00 год. 25 хв.58 сек. ), що кілька разів, не погоджуючись пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, водій висловлює бажання пройти відповідний огляд у спеціалізованому закладі ( лікарні ), однак поліцейський стверджує про необхідність проходження огляду на місці зупин-ки автомобіля та повідомляє водію про своє рішення скласти протокол про адмініс-тративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП через відмову ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Піс-ля цього працівник поліції, сівши в автомобіль, почав заповнювати номерний прото-кол, тобто, офіційно поліцейським прийнято рішення та закінчено перевірку факту правопорушення. При цьому має місце факт уточнення правоохоронцем своїх дій на предмет їх правильності по мобільному зв`язку із, треба розуміти, керівництвом о 00 год. 34 хв. 57 сек.

Частиною третьою статті 266 КУпАП установлено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швид-кість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

Крім цього заслуговує на увагу та обставина, що у направленні від 19 грудня 2022 року, оформленому в 00 год. 30 хв., на огляд водія ОСОБА_1 ( а. с. 3 ) з ме-тою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо пере-бування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським зазначено про доставлення ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я, що в реальності не мало місця.

Доводи апеляційної скарги у певній мірі заслуговують на увагу. У ситуації, що мала місце у цій справі, ОСОБА_1 , безумовно, мав бути доставлений у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради для проведення в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови проходження такого огляду у спеціалі-зованому закладі щодо нього безперечно складався б протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Наведені аргументи свідчать про помилковість оскаржуваної постанови суду першої інстанції від 07 березня 2023 року, через що вимога апеляційної скарги про необхідність скасування цієї оскаржуваної судової постанови підлягає задоволенню.

Керуючись нормами пункту першого частини першої статті 247, статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Літинського районного суду Вінницької області від 07 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко