Справа № 369/9083/23
Провадження № 3/369/4433/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.06.2023 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали ПОГ СВГВП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , працює ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 ;

- за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741856 від 07.06.2023 року 24.05.2023 близько о 11 год. 30 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , здійснив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що на даний момент не проживає разом з дружиною, вони розлучаються, приїхав забрати свої особисті речі з будинку, свій комп`ютер для роботи, через що з дружиною ОСОБА_3 виникла словесна перепалка, ОСОБА_4 дуже емоційно це сприйняла, не давала забрати майно, хоча у неї є свій комп`ютер і своє майно.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Іванчик Р.Б., який просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення домашнього насильства, між особам був побутовий конфлікт, органи поліції не встановили, чи була завдана фізична чи психологічна шкода ОСОБА_3 .

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741856 від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

рапорт від 24.05.2023 року,

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.05.2023 року, відповідно якого ОСОБА_3 заявила, що 24.05.2023 року близько 11:30 за адресою АДРЕСА_2 її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забрав спільно нажиті речі, застосовуючи фізичну силу.;

пояснення ОСОБА_3 від 24.05.2023 року, відповідно яких вона пояснила, що 24.05.2023 року близько 11:30 її чоловік ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув за адресою АДРЕСА_2 для того, щоб забрати спільний комп`ютер, речі, гроші, документи. Під час забирання речей стався конфлікт і він застосував фізичну силу на очах у їх неповнолітньої дитини. Залишились синці на нозі, поясниці та подряпини на шиї та руках. Він зачинив її у великій кімнаті, після чого вона вийшла та поїхала до поліції. Що ще він забрав, вона не знає.;

пояснення ОСОБА_1 від 07.06.2023 року, відповідно яких 24.05.2023 року близько 11 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 прибув до будинку для того, щоб забрати своє майно, під час цього виник конфлікт, в результаті якого виникла словесна перепалка, дружина відмовилася віддавати його комп`ютер. Тілесних пошкоджень дружині не завдавав.;

суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 245, 256, 280 КпАП України, одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року з наступними змінами та доповненнями домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Суб`єктивною стороною правопорушення є наявність вини у формі умислу.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 173-2 частина 1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Проте, до Києво-Святошинського районного суду Київської області не подано жодних доказів, які б свідчили про склад скоєного ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 частина 1 КУпАП, які б підтвердили вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_3 .

Також при викладенні суті адміністративного правопорушення в протоколі працівниками поліції не дотримано вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, не міститься докладного та чіткого опису об`єктивної сторони правопорушення, не зазначено обставин, що вказували б на порушення ОСОБА_1 частини першої статті 173-2 КУпАП відповідно до вимог чинного законодавства, не встановлено, чи була завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої.

Сам факт звернення ОСОБА_3 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства

Факт сварок і непорозумінь між особами на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Крім того ОСОБА_3 зверталася до поліції з приводу нанесення чоловіком тілесних ушкоджень їй, стверджувала, що він застосував фізичну силу на очах у їх неповнолітньої дитини, залишились синці на нозі, поясниці та подряпини на шиї та руках.

Щодо твердження ОСОБА_3 про нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень їй, суд не спростовує дані твердження, проте працівниками поліції не встановлювалися дані факти та будь-які матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 даних дій у справі відсутні, хоча саме щодо таких дій мала б бути проведена перевірка.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, в яких відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 24.05.2023 близько о 11 год. 30 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , здійснив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП , належними та допустимими доказами не доведена, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя C.В.Хрипун