ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/75/23
Провадження №3/477/226/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
01 січня 2023 року о 18.00 годині ОСОБА_2 , керував транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ 2410» державний номерний знак НОМЕР_2 на 316 км автодороги Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв в межах Миколаївського району Миколаївської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

В судове засідання ОСОБА_2 неодноразово не з`являвся, про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яку він повідомив під час складання протоколу.
Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_2 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано на розгляд до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться та не забезпечив отримання поштової кореспонденції за своїм зареєстрованим місцем проживання, яке він повідомив при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та яке перевірено судом.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_2 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, при цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі останнього в судові засідання, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини першої статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01 січня 2023 року серії ААД №070724 вбачається, що 01 січня 2023 року о 18.00 годині ОСОБА_2 , керував транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ 2410» державний номерний знак НОМЕР_2 на 316 км автодороги Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв в межах Миколаївського району Миколаївської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а.с.1).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин..

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Порядок).

Згідно пунктів 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З усталеної судової практики вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, та /або наявність ознак такого сп`яніння та відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що отримано у передбачений Законом спосіб. При цьому, визначальним для кваліфікації дій особи за статтею 130 КУпАП є саме факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння та/або з ознаками такого сп`яніння.

Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у відповідності до статті 266 КУпАП підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів поясненнями свідків, в присутності яких особа відмовилася від проходження медичного огляду.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису від 01 січня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння на місці відповів категоричною відмовою. Також відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому з відеозапису у ОСОБА_2 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №014396 від 01 січня 2023 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.1 А ПДР України, а саме керування транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ 2410» державний номерний знак НОМЕР_2 , що мало місце 01 січня 2023 року на 316 км автодороги Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв в межах Миколаївського району Миколаївської області не маючи права керування транспортним засобом, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (а.с.4).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 січня 2023, працівники поліції, виявивши у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, з метою проведення огляду у закладі охорони здоров`я видали відповідне направлення. Однак ОСОБА_2 від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с.6).

Відмовившись від проходження медичного огляду, ОСОБА_2 вчинив дії, що утворюють самостійний склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведеного, долучені до протоколу докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння є належними, допустимими, та отриманні відповідно до вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Таким чином приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України.

При накладенні адміністративного стягнення не враховую обставини, викладені частиною другою статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з цим, санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а на інших осіб у виді штрафу.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області від 02 січня 2023 року, ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував (а.с.7).

Враховуючи, що особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не надавалось право керування транспортними засобами, він не є водієм, тому до нього, як до іншої особи, застосовується стягнення лише у виді штрафу.

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн (розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.
Штраф перераховувати на рахунок: UA0014001, отримувач Миколаїв. ГУК/Миколаїв. обл/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО