ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чіпа Я.М. на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Чіпа Я.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 29 листопада 2021 року приблизно о 12.50 год., рухаючись в районі буд.185 по вул.Синявського в м.Дніпрі, керуючи автомобілем «Шевроле», д/н НОМЕР_1 , порушуючи п.2.10 «а» ПДР України стала учасником ДТП та залишила місце пригоди.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 жодним чином на розгляд справи не викликалась, про дату та час розгляду справи належним чином не була повідомлена, про наявність оскаржуваної постанови дізналась 23 березня 2023 року та 24 березня 2023 року було укладено договір про надання правової допомоги.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду встановлено, що у судовому засіданні переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи, якими підтверджується факт перебування останньої на місці ДТП. Вказує, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, які були б спрямовані на приховування факту та обставин ДТП, а також які б зумовили необхідність проведення працівниками поліції розшукових заходів.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 грудня 2021 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 28 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи та в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 чи її захисником копії оскаржуваної постанови, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого прийняти законне вмотивоване рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 122-4 КУпАП визначається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; рапорті поліцейського; копії протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2021 року зі схемою місця ДТП та фототаблицями до нього, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не залишала місце ДТП, спростовуються матеріалами справи, зокрема, копією протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2021 року зі схемою місця ДТП та фототаблицями до нього, з яких слідує, що під час огляду місця ДТП транспортний засіб та ОСОБА_1 були відсутні.

Безпідставними є посилання захисника як на доказ невинуватості ОСОБА_1 у залишенні місця ДТП на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року, в якій вказано, що у судовому засіданні переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи, якими підтверджується факт перебування останньої на місці ДТП.

Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року (справа №932/10980/21, провадження №33/803/229/22) залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника Колотила Б.В., діючого в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та залишено без змін постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні 29 листопада 2021 року в районі буд.185 по вул.Синявського в м.Дніпрі ДТП за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №051136.

При цьому в даній справі ОСОБА_1 обвинувачується у залишенні місця ДТП саме за викладених вище обставин.

В мотивувальній частині вказаної постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року зазначено, що у судовому засіданні переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи, якими підтверджується факт перебування останньої на місці ДТП.

Разом з тим, вказані висновки суду апеляційної інстанції не стверджують про знаходження ОСОБА_1 на місці ДТП після його вчинення, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник, а лише підтверджують факт того, що ДТП за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №051136 обставин відбулось за участю та внаслідок саме дій ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано жодних доказів на підтвердження знаходження ОСОБА_1 на місці ДТП після його вчинення чи поважності причин залишення нею місця ДТП.

На переконання апеляційного суду сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх ОСОБА_1 та її захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 122-4 КУпАП, які виразилися у залишенні місця ДТП, до якої вона причетна.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Таким чином, твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Чіпу Я.М. строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Чіпа Я.М. залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот