Справа № 752/1192/23
Провадження №: 3/752/1365/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 лютого 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 267387 від 03.01.2023 встановлено, що 03.01.2023 о 13 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно матері ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала та принижувала її.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Пояснила суду, що близько п`яти років проживає за зазначеною у протоколі адресою разом із матір`ю ОСОБА_3 . Вона доглядає її, забезпечує всім необхідним, прибирає, готує їжу, купує ліки. Ніколи її не била та не ображала. Мати, у свою чергу, постійно провокує конфліктні ситуації і викликає поліцію. На її думку, така поведінка матері викликана певними поведінковими розладами в силу віку та захворювань. Категорично заперечує факт вчинення насильницьких дій по відношенню до матері.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечувала факт вчинення насильницьких дій відносно матері ОСОБА_2 , внаслідок яких могла би бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Дослідивши матеріали справи, зокрема дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що її донька її б`є, не годує, обливає водою та відкриває вікно, щоб вона захворіла, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка заперечувала факт вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій відносно матері ОСОБА_2 , внаслідок яких могла або була завдана шкода психологічному здоров`ю останньої.

Також з даних відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.02.2023 № 100/09-611 встановлено, що 12.01.2023 фацівцями центру здійснено перевірку умов проживання у родині ОСОБА_4 /ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки встановлено, що у помешканні дотримано санітарно - гігієнічних норм проживання, наявні продукти харчування, медикаменти, чиста постільна білизна, побутова техніка тощо. 30.01.2023 фацівцями здійснено повторний виїзд за адресою проживання ОСОБА_2 і роз`яснено право на отримання соціальних послуг Центру, зокрема отримати консультацію психолога та фахівця з юридичних питань, від чого ОСОБА_2 відмовилася. Також з даних відповіді встановлено, що ОСОБА_2 не отримує соціальну послугу соціального супроводу.

Сам лише факт сварки між членами родини не свідчить про завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.