Справа № 182/534/23
Провадження № 3/0182/414/2023
П О С Т А Н О В А
Іменем України

12.04.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за протоколом серії ААД №315733 від 10.11.2022 року у відношенні
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п/в ЯАА №366557 від 13.08.1999 року, громадянина України, стрільця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в:
10.11.2022 року о 22 год 05 хв в м. Нікополь по вул. Херсонській біля бу 406, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Драгер» №0592 та в медичному закладі м. Нікополь, відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду надав письмові пояснення, згідно яких, просив не притягати його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не скоював правопорушення, не здійснювалась фіксація на бодикамеру, тому просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
До суду викликались свідки, але жодного разу вони не з`явились.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №315733 з зазначенням відмови від проходження; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують агу та швидкість реакції від 10.11.2022 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків.
На доказ своєї невинуватості особа, яка притягується до адміністративної відповідальності надала свої письмові пояснення .
Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом суддя враховує наступне.
Матеріали справи не містять відеозапис з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, що могло бути визнано як вирішальний доказ для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до довідки заступника начальника ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що під час проведення збереження відеозаписів з портативного нагрудного віфдеореєстратору № 4727 відбувся технічний збій, в результаті якого відео файли, що складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 були пошкодженні.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається з матеріалів справи, під час складання та проведення огляду ОСОБА_2 свідки хоча і залучались, однак у зв`язку з невизнанням вини ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились та безпосереднього сам відеозапис відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду до матеріалів справи долучено не було, а отже відповідно до вимог ст.266 КУпАП такий огляд вважається не дійсним.
У відповідності з п.«Д» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод людини «кожен обвинувачений має право допитувати свідків, що свідчать проти нього, або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих самих умовах, що і свідків, які свідчать проти нього».
Відповідно до ст.1 Конституції, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).
Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.
У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ або Суд), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.
ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року було визначено наступне. «Поліцейська провокація має місце тоді, коли задіяні службові особи, які є працівниками органів безпеки або особи, котрі діють за їх вказівкою, не обмежують свої дії тільки розслідуванням кримінальної справи по суті прихованим способом, а впливають на суб`єкта з тією метою, або спровокувати його вчинити злочин, що в іншому випадку не було вчинено, або з метою виявлення злочину, тобто задля отримання доказів і порушення кримінальної справи».
Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП України - закрити, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП.

Суддя: А. П. Чуприна