Справа № 203/4887/22
Провадження № 3/0203/236/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

09 березня 2023 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 30.11.2022 року о 09 годині 25 хвилин в м. Дніпро, по проспекту Пушкіна, 39 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на відеореєстратор №472873.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання при тому, що вона обізнана про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, судом визнано можливим провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№352016 від 30.11.2022 року, рапортом працівника поліції від 01.12.2022 року, в якому викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

В судовому засіданні досліджено відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських №472873, доданий до матеріалів адміністративної справи, на якому зафіксовані події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. При перегляді відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що шість днів потому вживав наркотичні речовини, оскільки останньому відомо, що наркотична речовина тривалий час залишається в крові, тому відмовився від проходження на стан сп`яніння.

Таким чином, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, в судовому засіданні судом з достовірністю встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова