Справа № 276/198/23
Провадження по справі№ 3/276/174/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 квітня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого адвоката Божок Р.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 02.09.2016, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючої,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відділенням поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області подано до суду матеріали протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №618134 від 31.01.2023 року, 28.01.2023 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно чоловіка ОСОБА_1 домашнє насильство в сім`ї, а саме дії психологічного характеру, ображала словами нецензурної лайки.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала.

Згідно її письмових пояснень від 28.01.2023, вона 28.01.2023 близько 17:30 разом з сином повернулася з магазину додому, а її чоловік ОСОБА_1 у присутності дітей почав ображати її нецензурно, називав алкашкою, намагався спровокувати сварку, після чого викликав поліцію.

Представник ОСОБА_2 адвокат Черкес Т.А. заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ч.2 ст. 254 КУпАП не дотримано строк складання не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Також, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в доданих до нього матеріалах, не вказано, чи проводилось безпосереднє обстеження потерпілого лікарем, не зазначено, яка саме шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого могла бути спричинена, тобто не вказано ознаки, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Для наявності складу адміністративного правопорушення є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, тоді як відсутність хоча б однієї з них не можна розцінювати як насильство. Зазначила, що відсутні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу, упродовж 1,5 років, вчиняє відносно нього психологічне насильство, провокує його на конфлікти, знущається, ображає словесно, систематично зловживає спиртними напоями. Потерпілий неодноразово викликав працівників поліції, однак, жодних заходів по припиненню домашнього насильства не було вжито. 28.01.2023 ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спочатку чіплялася до дітей, після чого почала ображати його нецензурними словами, била кулаками по обличчю, порвала на ньому футболку. Він викликав поліцію. У результаті цієї події в нього був нервовий зрив, а через декілька днів зателефонував до психолога за допомогою. Щодо спричинення тілесних ушкоджень нікуди не звертався. Також повідомив, що ОСОБА_2 продовжує вчиняти відносно нього домашнє насильство.

Пояснення ОСОБА_1 , які надані в суді, узгоджуються з його письмовими поясненнями від 28.01.2023, що наявні в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Божок Р.О. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки остання систематично вчиняє відносно потерпілого домашнє насильство, що завдає шкоду його психічному здоров`ю. Вказане повністю підтверджується як поясненнями ОСОБА_1 , так і іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст. 1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст. 1 Закону).

Важливо розрізняти поняття «конфлікт» та «насильство».

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Сімейні конфлікти - це протиборство між членами сім'ї на основі зіткнення протилежно спрямованих мотивів, поглядів та інтересів. Особливість сімейних конфліктів проявляється і в динаміці та формах протікання. Динаміка сімейних конфліктів характеризується класичними етапами: виникнення конфліктної ситуації, усвідомлення її, відкрите протиборство інцидент, ескалація, кульмінація, завершення конфлікту, постконфліктна ситуація. Сімейні конфлікти відрізняються підвищеною емоційністю, швидкістю протікання кожного із етапів. Основні формами вираження у сімейних конфліктах: докори, взаємні звинувачення, сварки, сімейні скандали, порушення спілкування.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_2 вчинила відносно ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, про що повідомив потерпілий під час судового засідання.

Під час судового розгляду досліджено звукозапис події, що відбулась 28.01.2023, за результатами якої було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 . З вказаного звукозапису слідує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся сімейний конфлікт, в якому вони були обоє активними учасниками, провокували та словесно ображали один одного. Відтак, цей конфлікт не містить ознак домашнього насильства.

Суд критично оцінює пояснення потерпілого про те, що ОСОБА_2 била його кулаками по обличчю та порвала на ньому футболку, оскільки вказане не підтверджено належними і допустимими доказами. Також, як зазначив в судовому засіданні потерпілий, він нікуди не звертався з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Що стосується повідомлення психологині мобільної бригади соціально-психологічної допомоги постраждалим від домашнього насильства ОСОБА_3 , яке надано потерпілим, то суд вважає його неналежним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_2 , оскільки зазначене повідомлення складено за результатом звернення ОСОБА_1 до психолога в квітні 2023 року, про що сам потерпілий повідомив у судовому засіданні, тоді як протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП було складено 31.01.2023.

Інших доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема пояснень свідків, відеофіксації події, органом поліції суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 33, 40-1, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня ухвалення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови складено 13.04.2023.

Суддя А.М. Збаражський