КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/4847/23
Провадження № 33/824/2961/2023
Головуючий в суді першої інстанції: Курило А.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю, -

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02 квітня 2023 року близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильства психологічного та фізичного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами, викладеними в апеляційній скарзі, вона вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що за наведених в постанові обставин вона перебувала у стані необхідної оборони, оскільки її чоловік під час словесного конфлікту схопив за горло, а тому, з метою самооборони, вона застосувала газовий балончик, розпиливши діючу речовину йому в обличчя.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що під час конфлікту вона зазнала тілесних ушкоджень, що підтверджується відповідною довідкою, яку вона додає до апеляційної скарги.

Крім того, апелянт вважає, що викладені у протоколі обставини адміністративного правопорушення не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не конкретизовано, які саме вона вчинила дії, які б свідчили про насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру.

Підсумовуючи, вона вважає, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не відповідає всім ознакам об`єктивної сторони інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проявом домашнього насильства є умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого цією нормою закону, судом першої інстанції встановлено, що апелянт вчинила щодо свого чоловіка домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Отже, викладені як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду фактичні обставини, відповідають диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до змісту поданої апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, вона не заперечує той факт, що 02 квітня 2023 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 виник конфлікт у зв`язку з тим, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, в процесі якого вони кричали один на одного.

Наведені обставини і є проявом психологічного насильства.

Також, як пояснила ОСОБА_1 , вона застосувала до чоловіка газовий балончик, розпиливши діючу речовину йому в обличчя.

Вона стверджує, що в цей момент перебувала у стані необхідної оборони, оскільки чоловік її схопив за горло та став душити.

На підтвердження таких доводів апелянт надала суду медичну довідку, видану 03 квітня 2023 року, відповідно до якої встановлений діагноз: підшкірна гематома ділянки лівого колінного суглобу, підшкірна гематома м`яких тканин середньої частини лівого плеча.

Оцінюючи наведений доказ та пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що вони не узгоджуються між собою, оскільки характер та локалізація виявлених у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не відповідає поясненням апелянта, а саме тому, що її чоловік схопив її за горло.

Отже, медична довідка не є належним доказом на підтвердження доводів апелянта.

Водночас, інших доказів, які б підтверджували те, що потерпілий вчиняв дії, які несли загрозу життю та здоров`ю апелянта, матеріали справи не містять.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 , яка під час словесного конфлікту зі своїм чоловіком застосувала до нього слізогінний газ, правильно розцінені судом як вчинення домашнього насильства фізичного характеру. Тому, судом правильно кваліфіковані її дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Ухвалене судом першої інстанції судове рішення апеляційний суд вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П ОСТ АН ОВ ИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун