МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. Справа № 370/582/23

Провадження № 3/370/351/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В.., розглянувши матеріали БПП в с. Чайки УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовець, в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №379493 від 02.03.2023 року, цього ж дня о 09 год. 15 хв., на А/Д М-06, 36 км. Київ Чоп, водій ОСОБА_1 , керував т/зVolkswagen Passat , д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога у встановленому законом порядку за адресою : м. Буча, вул. Польова, 19, Ірпінська ЦМЛ. Висновком №46. Таким чином ОСОБА_2 , порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник адвокат Прокопенко М.С. вину у вчиненні правопорушення заперечили та вказали, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Пояснили, що у встановлений у протоколі час та місці його безпідставно зупини працівник. В подальшому, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», на що останній не погодився, а попросив працівників поліції завезти його на огляд до медичного закладу. Почувши це, працівники поліції, не роз`яснюючи ОСОБА_1 жодних його прав, намагалися переконати останнього пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але зрозумівши, що ОСОБА_1 не погодиться, все ж таки вирішили везти останнього до медичного закладу. Медичний заклад, де мав пройти огляд ОСОБА_1 працівники поліції обрали самостійно, тобто порадившись між собою, вирішили їхати до Ірпінської лікарні, яка розміщена в м. Буча. Приїхавши до вказаної лікарні, лікар, який був на прийомі повідомив, що він не проводить огляд на стан сп`яніння, а їм необхідно їхати до цієї ж лікарні тільки в м. Ірпінь, де є лікар нарколог, який і має провести вказаний огляд. Приїхавши до лікарні в м. Ірпінь, лікаря нарколога на місці не було, і чоловік, який перебував у його кабінеті, разом з медсестрою, знову направили їх до лікарні в м. Буча. В цей час працівники поліції пояснили вказаним особам, що вони вже були в м. Буча і там їх не прийняли, сказавши їхати до м. Ірпінь, а тому попросили зателефонувати лікарю в м. Буча та попросити його провести огляд на стан сп`яніння. Чоловік який сидів в кабінеті лікаря погодився, та зателефонував лікарю, який знаходився в м. Буча, де в процесі спілкування з останнім, умовляв його провести огляд на стан сп`яніння. Як було ясно з їх розмови, лікар з м. Буча не хотів проводити вказаний огляд, так як не мав на це повноважень, але після декількох хвилин вмовлянь, все ж таки погодився провести такий огляд. Приїхавши в лікарню в м. Буча, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився лікарем-травматологом ОСОБА_3 під час проведення вказаного огляду, ОСОБА_1 , ніким з присутніх, ні працівниками поліції ні медичними працівниками, не було роз`яснено порядок проходження такого огляду та його права під час проведення вказаного огляду. Під час проведення огляду лікарем було застосовано якийсь прилад, який саме ніхто не пояснював. Після того, як ОСОБА_1 подув у вказаний прилад за вказівкою лікаря, лікар показав ОСОБА_1 та працівникам поліції екран вказаного приладу, та нічого не пояснюючи сів писати якісь документи. Як виявилось пізніше, то був висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , на підставі якого, працівниками поліції було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Який саме результат показав прилад, який був застосований лікарем під час огляду, ОСОБА_1 невідомо. Крім того, з усією впевненістю запевняємо Суд, що 02.03.2023 року ОСОБА_1 спиртних напоїв не вживав, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за кермо не сідав, про що неодноразово наголошував працівникам поліції та лікарю який проводив огляд. На нашу думку, саме непрофесійність лікаря-травматолога та відсутність відповідних навичок проведення такого роду оглядів, стало причиною до прийняття нічим не обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі слід зазначити, по-перше: огляд здійснювався лікарем-травматологом, а не лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством: по-друге: ОСОБА_1 не було повідомлено про результат який показав прилад, котрий був використаний лікарем для дослідження видихаємого повітря; по-третє: в матеріалах відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу, тобто у лікаря не було законних підстав проводити огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння; по-четверте: лікарем було досліджено повітря, що видихається, а не біологічне середовище (тобто наявність алкоголю в крові, як того вимагає Інструкція). Крім того, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 ніде не зареєстрований, про що свідчить прямокутний штамп на ньому, без будь-якого реєстраційного номеру.

Також звертаю увагу суду на те, що в національному законодавстві не передбачено допустимий рівень алкоголю у повітрі, що видихається, при якому особа буде вважатися такою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Єдине місце, де згадується про 0,2 проміле це п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, але він звучить дослівно так: «Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові». Єдине, що означає цей пункт це те, що застосовуватися повинен технічний засіб, цифровий показник якого після проведення тесту більше ніж 0,2 проміле. Але ж знову в інструкції йдеться про показник 0,2 проміле алкоголю в крові, а досліджується рівень алкоголю у повітрі, що видихається. Тобто, жодного посилання в законодавстві України на допустиму чи не допустиму норму алкоголю у повітрі, що видихається немає. Відповідно до Віденської конвенції «Про дорожній рух», яка була ратифікована ще президією ВР УРСР у 1968 році, та Європейської угоди від 01.05.1971 року, якою була доповнена ця Віденська конвенція, а саме ст. 8 Конвенції, яка має назву «Водії», було доповнено пунктом шість, який звучить у перекладі на українську так: «У національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле), що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихаємому повітрі 0,5 проміле.

Крім того, повідомляю Суд про те, що нами, з метою перевірки правомірності проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі, а саме Ірпінській центральній міській лікарні, до вказаної лікарні було надіслано адвокатський запит для отримання наступної інформації, а саме: інформації та належним чином завірених копій підтверджуючих документів про те, чи надано КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв у відповідності до ч. 1 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція); інформації та належним чином завірених копій підтверджуючих документів про те, чи пройшов травматолог КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» ОСОБА_3 тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, яке б надавало останньому право на проведення огляду щодо виявлення стану сп`яніння у водіїв в закладах охорони здоров`я; інформації про те, за допомогою якого технічного засобу, або ж за допомогою яких методів було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. У разі застосування для проведення огляду технічних засобів, інформації про марку, модель, серійний номер, інвентаризаційний номер застосованого технічного засобу, а також належним чином завірених копій сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу застосованої вимірювальної техніки; інформації про те, чи дозволена до використання вимірювальна техніка застосована під час проведення огляду ОСОБА_1 . МОЗ України; надання належним чином завіреної копії акту медичного огляду ОСОБА_1 на підставі якого було складено висновок № 46 від 02.03.2023 року.

Адвокатський запит було надіслано 15.03.2023 року рекомендованим листом через Укрпошту за адресою: м. Буча вул. Польова, 19, Київської області, що підтверджується квитанцією (копія додається). Відправленню було присвоєно номер 899. При моніторингу трекінгу вказаного відправлення було встановлено, що воно було вручено одержувачу 20.03.2023 року (роздруківка трекінгу відправлення додається). Станом на 30.03.2023 року будь-якої відповіді на вказаний адвокатський запит отримано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Факт ненадання відповіді уповноваженими особами Ірпінської центральної міської лікарні прямо свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 було проведено з порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Прокопенка М.С., дослідивши наявні у справі докази, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок установлений ст. 266 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, з переглянутого відео вбачається, що ОСОБА_1 не було проінформовано про результат який повинен був висвітитись на показнику прилада, що узгоджується із поясненнями захисника ОСОБА_1 адвоката Прокопенка М.С. наданими при розгляд справи.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров.

Згідно п. 15 розділу ІІІ цієї ж Інструкції, саме за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п. 22 розділу ІІІ цієї ж Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак відсутній суб`єкт даного правопорушення, а також огляд особи на стан сп`яніння був проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, що свідчить про недоведеність об`єктивної сторони правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях особи складу даного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя А.В. Косенко