Справа № 333/3018/22
Провадження № 3/333/64/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Середи А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого механіком на Приватному підприємстві «Арт-Агротрейд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056851 від 10.07.2022 року, 10.07.2022 року, в 19 год. 05 хв., у м. Запоріжжі, по вул. Привокзальній, 15-г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду на місці проводився за допомогою технічного засобу «Drager» 6820 позитивний 1,28 %, тест № 1593. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 25.07.2022 року. Розгляд вказаної справи було призначено на 22.09.2022 рік, 28.11.2022 рік, 09.12.2022 рік, 25.01.2023 рік, 01.03.2023 рік, 17.04.2023 рік та на 29.05.2023 року. У зазначених судових засіданнях допитувались свідки, збирались докази та пояснення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає, просить провадження у справі закрити. Зазначив, що 10.07.2022 року, приблизно о 14 год., він разом із сім`єю поїхали на автомобілі ЗАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пляж, розташований поблизу готелю Порто Ріво. Для того щоб проїхати до вказаного готелю необхідно повернути праворуч з Набережної магістралі та проїхати по вул. Привокзальній, яка пролягає вздовж зазначеного готельного комплексу. Щоб потрапити на пляж, перед бетонною огорожею території готелю Порто Ріво необхідно повернути праворуч і десь зупинитися в лісосмузі, після чого пройти до пляжу. За кермом транспортного засобу перебувала його дружина ОСОБА_2 . На пляжі, протягом дня, він випив 2-3 пляшки пива об`ємом 0,5 л. Близько 19 год. вони повертались додому, дружина знов сіла за кермо, а він сидів на задньому сидінні. Автомобіль при русі почав «сіпатися», коли дружина переїжджала декілька ям по ґрунтово-піщаній смузі. Потім двигун заглух і вони зупинилися, дружині не вдавалося завести двигун. Тому він сів на водійське сидіння, пробував завезти автомобіль, проте деякий час це не вдавалося. Дружина в цей час відійшла, телефонувала своєму брату ОСОБА_3 , який зі знайомим також знаходився на пляжі і мав бути десь поруч, бо вони теж збиралися їхати додому, а автомобіль, на якому вони приїхали, перебував поблизу вул. Привокзальної, безпосередньо біля готелю Порто Ріво. Згодом вдалося завезти автомобіль, він пояснив дружині, як саме їй необхідно правильно об`їхати яму і вона знову сіла на водійське, а він на заднє сидіння автомобіля. Вона почала їхати, виїхала з лісосмуги і зупинилася перед дорогою (вул. Привокзальною), оскільки по ній їхав автомобіль поліції, який проїхав повз та зупинився на узбіччі. Поруч знаходилися ще декілька автомобілів. З поліцейського автомобіля вийшло декілька поліцейських, троє чи четверо. Деякі підійшли до іншого транспортного засобу, а один підійшов до нього, сказав, що вони здійснюють перевірку осіб і попросив пред`явити документи. Усі документи були в порядку, він пояснив поліцейському кому належить автомобіль і хто знаходився за кермом. Потім інший поліцейський дістав не велику валізу і повідомив, що зараз буде тестування на стан сп`яніння. Згодом поліцейський сказав, що результати огляду складають щось більше одного проміле. Далі він з`ясовував, чи він згоден з цим результатом, а якщо ні, то чи готовий проїхати до лікаря-нарколога в медичний заклад. Він не заперечував, що випивав пиво, однак не погоджувався з таким результатом. При цьому, цей же поліцейський сказав, що можна проїхати до лікаря, проте там такий самий пристрій. Поліцейський запитав, чи бажає він проїхати до лікаря нарколога і пройти тест, на що він погодився. Поліцейський сказав сідати в автівку. Далі, поки вони збиралися їхати, між ним, його дружиною, її братом та поліцейськими відбувалась словесна суперечка. Вони намагалися пояснити, що він не керував автомобілем, однак вони не сприймали цю інформацію. Потім інший поліцейський сказав, що вже є порушення, тому буде складатися адміністративний протокол. Протокол зачитувала дівчина (третій працівник поліції), свої заперечення він зазначив у протоколі. Потім, видали тимчасове посвідчення водія і надали копію протоколу. Також зазначив, що працівники поліції: не надавали документи щодо засобу, яким проводився огляд на стан сп`яніння; не називали медичний заклад, де може проводитися огляд на стан сп`яніння і як це відбувається; не пропонували ознайомитися з актом огляду на місці зупинки; не надавали направлення до медичного закладу.

Представник ОСОБА_1 адвокат Середа А.А. звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в обґрунтування якого зазначив наступне. Факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом ЗАЗ 110307 у вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення місці та часі, не доведено поза розумним сумнівом. Свідки обставини керування ним транспортним засобом з боку поліцейських відсутні. Наданий до протоколу відеозапис з бодікамери розпочинається зі спілкування поліцейського з ОСОБА_4 щодо проходження огляду. Тобто, хоча б присутність за кермом автомобіля особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не підтверджується наявними доказами у справі. Крім того, на відеозаписі, наданому до суду разом із протоколом взагалі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Поліцейські, які оформлювали матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 допустили порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735 та інших законодавчих актів, що вплинуло на дотримання порядку виявлення стану сп`яніння та ставить під сумнів отримані результати. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що огляд на стан сп`яніння на місці проводився зі згоди водія. Зазначене не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_4 не надавав добровільної згоди щодо огляду його на стан сп`яніння на місці події. В порушення п. 5 р. 2 Інструкції № 1452/73 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не інформував особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та не роз`яснив ОСОБА_4 можливість ознайомитися з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пунктом 7 р. 1 Інструкції № 1452/73 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. По суті, ОСОБА_4 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння місці і не виявив остаточного бажання проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, що є кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, вона має бути викладена у формулюванні правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, в цій частині працівниками поліції допущено суттєве порушення і суд позбавлений можливості самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення. Адвокат Середа А.А. вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження, а враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

За клопотанням адвоката Середи А.А. судом був допитаний свідок ОСОБА_5 , яка зазначила, що 10.07.2022 року вони поїхали на пляж, розташований поблизу готелю Порто Ріво. Вона керувала автомобілем. Цілий день вони відпочивали на пляжі, чоловік випив пару пляшок пива, дозволив собі, тому що вона була в цей день за кермом. Близько 19 год. вони поїхали додому. Вона була за кермом автомобіля і розпочала його рух в лісосмузі. ОСОБА_6 сидів на задньому сидінні. Машина почала їхати переривисто, а в момент, коли вона переїжджала декілька ям по ґрунтово-піщаній смузі, заглух двигун і автомобіль взагалі зупинилася. Їй не вдавалося завести двигун, тому чоловік вийшов з автомобіля, сів на водійське сидіння. Пробував завезти автомобіль, проте деякий час це не вдавалося. Вона відійшла, щоб зателефонувати своєму брату ОСОБА_3 , який зі знайомим також знаходився на пляжі і вона знала, що він десь поруч, бо вони теж збиралися їхати додому, а автомобіль, на якому вони приїхали, перебував поблизу вул. Привокзальної, безпосередньо біля готелю Порто Ріво. Вони хотіли попрохати його допомогти штовхнути машину, а якщо не вдасться її завезти, то відвезти її з дітьми додому. ОСОБА_6 вдалося згодом самостійно завезти двигун, він показав руками, як об`їхати яму і вона знову сіла на водійське сидіння, а він на заднє сидіння автомобіля. Вона почала їхати, виїхала з лісосмуги і зупинилася перед дорогою (вул. Привокзальною), оскільки по ній їхав автомобіль поліції, який проїхав повз та зупинився на узбіччі. Поруч з місцем їх зупинки знаходилися ще декілька автомобілів. Вони вийшли з машини, до чоловіка відразу ж підійшов поліцейський, чоловік надав йому документи, і повідомив, що автомобіль належить його батькові, а за кермом була дружина. Також додав, що автомобіль заглух, потрібно було завести двигун та показати дружині, як правильно об`їхати яму. Поліцейський запропонував пройти за ним і спочатку ОСОБА_6 , а пізніше і вона, підійшли до поліцейського автомобіля, де знаходилися ще двоє працівників. Поліцейський сказав, що зараз буде тестування на сп`яніння, згодом поліцейський, який був з приладом сказав, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Далі він з`ясовував, чи згоден ОСОБА_6 з цим результатом, якщо ні, то чи готовий проїхати до лікаря-нарколога в медичний заклад. Чоловік сумнівався в такому результаті, адже випив декілька пляшок пива. При цьому, поліцейський зазначив, що вони можуть проїхати до лікаря, проте там такий самий пристрій. Згодом виникли між ними суперечки, так як вони вкотре намагались пояснити, що чоловік не був за кермом. Поліцейські склали протокол, хоча підтверджень керування автомобілем саме чоловіком не було.

Свідок ОСОБА_7 у суді зазначив, що він є братом ОСОБА_2 , 10.07.2022 року він із другом відпочивали на пляжі. Близько 19 години йому зателефонувала сестра і повідомила, що вони також відпочивали на пляжі, прямують додому, проте їх машина не заводиться, просила допомоги. Коли вони підходили до сестри та її чоловіка, то побачили, що автомобіль ЗАЗ знаходився поблизу залізобетонної огорожі, до виїзду на асфальтовану дорогу (вул. Привокзальну). Неподалік знаходилися інші автівки, а також на узбіччі стояла поліцейська машина. ОСОБА_8 розповіла, що ОСОБА_6 зміг завезти двигун та показав їй, як об`їхати яму. В цей момент до ОСОБА_6 підходив поліцейський, потім поліцейський та ОСОБА_6 пройшли до патрульного автомобіля. Він бачив, що ОСОБА_6 «дув в трубку», потім були розмови щодо згоди/не згоди з результатами, стосовно поїздки до лікаря. У подальшому, ОСОБА_8 підходила до нього і просила допомогти. Вона казала, що поліцейський не слухає її та не бажає чути пояснень, хто був за кермом. Далі, він знаходився поруч і чув як поліцейський, запитав, чи згоден ОСОБА_6 з результатом, на що він відповів, що не згоден. Поліцейський запитав, чи бажає ОСОБА_6 проїхати до лікаря нарколога і пройти в нього тест, на що той погодився. Поки всі збиралися їхати, між ними та поліцейськими відбувалася словесна суперечка. Далі, той поліцейський, який не захотів з ним спілкуватися, сказав, що вже є порушення, тому буде складатися адміністративний протокол. Після цього, ОСОБА_6 сказав, що буде з`ясовувати все в суді і погодився на оформлення матеріалів на місці події. В подальшому, поліцейські передали йому право керування автомобілем ЗАЗ і поїхали. Приблизно через 5 хв., ті ж самі поліцейські зупинили автомобіль під його керуванням, а потім перевірили вже його на стан сп`яніння. Даний факт свідчить про неупереджене ставлення поліцейських.

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом, долучений до справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису від 10.07.2022 року (ІD реєстратора 473920) ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою тестеру «Drager» 6820, результат позитивний 1,28%. ОСОБА_1 пояснює, що не згоден з результатом і погоджується їхати до лікарні. На відеозаписі взагалі відсутній факт керування транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , будь ким, а тим паче ОСОБА_1 . Крім того, запис починається з 19:03:17 10.07.2022 року, де наявне лише проходження огляду ОСОБА_1 . На другому відеозаписі судом встановлено, як автомобіль патрульної поліції здійснює зупинку біля автомобіля ОСОБА_1 , останній в цей час знаходиться біля переднього сидіння зі сторони водія. Тобто, ОСОБА_1 не керує автомобілем, при цьому автомобіль взагалі заглушено.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395); Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно з п. п. 9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

До суду працівниками УПП в Запорізькій області були надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056851 від 10.07.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- результат тестування «Drager» 6820;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 10.07.2022 року;

- рапорт інспектора УПП в Запорізькій області капрала поліції Сляунєва Д.;

- довідка бази даних підсистем «Адмінпрактика»;

- диск з відеозаписом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056851 від 10.07.2022 року ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, факт саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи та спростовується поясненнями його захисника у судовому засіданні, даними відеозапису.

Так, твердження ОСОБА_1 , що він був пасажиром, підтверджують допитані у суді свідки. Поліцейський Логвінова В.М., яка складала протокол та інші співробітники поліції до протоколу не надали пояснень, до суду не з`явились, на відеозаписі факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу відсутній.

При цьому, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 не погодився в результатом «Drager» 6820, йому запропонували їхати до лікарні, у подальшому інформація на відео та в матеріалах справи відсутня. Факт відмови від проходження огляду в лікарні не зафіксовано, якщо ж огляд був, то до матеріалів справи не долучено висновок.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

У даному випадку дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать даним, встановленим під час судового розгляду, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Інші, надані документи працівниками поліції, також не доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик