ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/610/23 Справа № 172/89/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника - Васенка Р.О.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

апеляційну скаргу захисника Васенка Р.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 22 січня 2023 року о 00:10 год. по вул. Гагаріна в сел. Письменне Синельниківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SKODA SUPERB», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, нестійка хода), від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 22 січня 2023 року о 00:10 год. по вул. Гагаріна в сел. Письменне Синельниківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA SUPERB», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку ТЗ, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів і гучномовця. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року скасувати, провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних доводів зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону. Вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а викладені у протоколі доводи щодо ознак такого стану є формальними, звертає увагу, що на оглянутому відеозаписі поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці та є адекватною. Крім того зауважує, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував у себе вдома, що підтверджено матеріалами справи. Так, автомобіль ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, порушень ПДР не було зафіксовано. Зазначає про те, що дії співробітників поліції мали характер провокації з метою домогтися виходу ОСОБА_1 з території власного домоволодіння, за межами якої був припаркований транспортний засіб.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які, кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, вказані вимоги закону при розгляді справи належним чином виконані не були, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КупАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає три види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння; ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 447240, водієві ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у тому, що останній 22 січня 2023 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження у встановленому порядку медичного огляду відмомився.

Натомість під час перегляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що останні перебуваючи в автомобілі, що рухається, телефонують ОСОБА_1 та в телефонному режимі повідомляють про те, що нібито він керував транспортним засобом та запрошують останнього вийти з домоволодіння, при цьому будь-яких фактів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції, порушень ним вимог ПДР під час керування транспортним засобом тощо вказаним відеозаписом не зафіксовано.

Також з відеозапису не вбачається за можливе встановити, як співробітники поліції встановили ОСОБА_1 як особу, що вчинила правопорушення, та у який спосіб довідалися про його телефонний номер. Після цього на відеозаписі видно, як ОСОБА_1 виходить з території домоволодіння та в ході спілкування зі співробітниками поліції повідомляє, що транспортним засобом не керував, а вимоги останніх щодо проходження огляду на стан сп`яніння вважає безпідставними. Наявними у справі доказами пояснення ОСОБА_1 у цій частині не спростовуються.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що вказаним відеозаписом не зафіксовано обставин, пов`язаних із керуванням ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, із переслідуванням будь-якого транспортного засобу працівниками поліції, у тому числі пов`язаним із ухиленням водія будь-якого транспортного засобу від виконання вимоги про зупинку, поданої із використанням проблискових маячків та/або гучномовця, як не підтверджуються вказані обставини і будь-якими іншими об`єктивним доказами.

Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, і доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій не надано.

Фактично з матеріалами справи підтверджується лише те, що співробітники поліції в ході телефонного спілкування повідомили ОСОБА_1 керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння, а після прибуття до його домоволодіння, коли останній вийшов до них і заперечував відповідні обставини, склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за фактом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Достовірних відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а відтак і про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З аналогічних міркувань суд апеляційної інстанції критично оцінює висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не виконав будь-які вимоги поліцейського.

У зв`язку із вищенаведеним апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, зі скасуванням оскаржуваної постанови суду та закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Васенко Р.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця