провадження № 33/824/1407/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Тарановим Станіславом Ігоровичем, на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 536 гривень 80 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Таранова Станіслава Ігоровича подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розгляд справи відбувся без участі апелянта, відтак судом першої інстанції порушено право останнього на захист та право на справедливий суд, що є безумовною підставою, на думку апелянта, для скасування оскаржуваної постанови. Наголошує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права у відповідності до ст. 268 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, чим було порушено право на захист, гарантоване Конституцією України. Також на думку апелянта, з відеозапису вбачається, що в апелянта були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, поведінка відповідає обстановці, тремтіння пальців рук відсутнє та не зрозуміло, яким чином поліцейський в світлу пору доби встановив звуженість зіниць очей, які не реагують на світло. Вважає, що поліцейський провокував ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду в лікаря-нарколога. Окрім того, вказує, що апелянта не було відсторонено від керування транспортним засобом. Поряд з цим, вказує, що матеріали справи не містять будь-яких повідомлень з боку поліцейського стосовно причин застосування до апелянта безперервної відео зйомки, а також роз`яснень, на підставі яких нормативно-правовий актів застосовувався такий захід.

У судовому засіданні представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови 12.07.2022 року о 20 годині 00 хвилин по вул. Декабристів в місті Києві, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що 18.11.2022 о 10 годині 12 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 по просп. Л.Курбаса, 7-а в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився із застосуванням технічного засобу відеозапису.

Так, стаття 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАПодним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про спонукання та провокування працівником поліції ОСОБА_2 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, з огляду на таке.

Зі змісту відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №368735 від 18 листопада 2022 року, вбачається, що працівником поліції було чітко роз`яснено водієві ОСОБА_1 підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. Жодних спонукань, примушувань чи провокаційних дій працівника поліції на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

При цьому працівником поліції на питання ОСОБА_1 було роз`яснено орієнтовний час проходження такого огляду: від однієї години до трьох годин, можливо навіть п`ять.

Апеляційний суд не вбачає у вказаних роз`ясненнях працівника поліції провокування особи до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Поряд з цим, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження такого огляду, на які ОСОБА_1 відповів: «Харашо».

Апеляційний суд також бере до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №368735 від 18 листопада 2022 року в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не було вказано жодних зауважень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та/або вказівок про провокативні (неправомірні) дії поліцейського.

Отже, такі доводи апелянта не підтверджуються жодними належними, достатніми та допустимими доказами, натомість відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт в апеляційній скарзі зазначав, що йому не було роз`яснено його права та обв`язки, а тому він не міг реалізувати право на захист.

З цього приводу варто зазначити наступне.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заявляв клопотання про надання йому правової допомоги чи необхідність отримання юридичних послуг.

Тому суд доходить висновку про дотримання права на захист ОСОБА_1 та усвідомлення ним суті інкримінованого йому діяння.

Щодо доводу апелянта про нероз`яснення поліцейським права водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, нормами КУпАП та положеннями Інструкції передбачено проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, натомість нормативно не закріплено обов`язку працівника поліції роз`яснити водієві право пройти такий огляд у разі його відмови від проходження у встановленому законом поряду.

Щодо доводу апелянта про відсутність у нього будь-яких ознак, які б давали підстави вважати про його перебування в стані наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд вважає їх неспроможним, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису, неможливо об`єктивно встановити наявність чи відсутність у ОСОБА_1 , зокрема, таких ознак, як: виражене тремтіння пальців рук; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Також апеляційний суд не бере до уваги довід апелянта про відсутність повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про причини застосування до нього безперервної відео зйомки, а також роз`яснень, на підставі яких нормативно-правових актів застосовувався такий захід, оскільки вказаний довід не свідчить про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та фіксації його відмови від проходження такого огляду, передбаченого положеннями КУпАП, а також Інструкції, якими закріплено необхідність застосування працівником поліції технічних засобів під час проведення такого огляду.

Тому вказаний апелянтом довід може бути самостійною підставою для оскарження дій працівників поліції у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд також зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було здійснено виклик ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 19 грудня 2022 року, 26 грудня 2022 року, 18 січня 2023 року, про що свідчать повістки про виклик до суду (а.с.6-8). Окрім того, особистим підписом, який міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 368735 від 18 листопада 2022 року ОСОБА_1 підтвердив, що він повідомлений про те, що розгляд справи буде відбуватися в Святошинському районному суді м. Києва, а відтак повинен був цікавитися стадією розгляду справи. Поряд з цим, апеляційним судом повною мірою було забезпечено право особи бути вислуханою в судовому засіданні та оцінено доводи апелянта щодо висновків суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо не відсторонення працівниками поліції водія від керування транспортним засобом, також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції щодо наявності і діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення доводами апеляційної скарги не спростовані. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 368735 від 18 листопада 2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2022; даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 536 гривень 80 коп. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Тарановим Станіславом Ігоровичем - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко