ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 Справа №607/6463/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дрогобич Львівської області, українку, громадянку України, одружену, приватного підприємця, зареєстровану в АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039662 від 29.03.2023 р., громадянка ОСОБА_1 29 березня 2023 року о 20 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 7 керувала автомобілем марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» (№ARLM-0278) та в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказавши, що вона не керувала транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не зобов`язана була проходити огляд на стан сп`яніння. Зокрема, вказала, що належним їй транспортним засобом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керувала її подруга ОСОБА_2 , а вона в цей час знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля, однак як виявилось, на той час у ОСОБА_2 при собі не було посвідчення водія, тому допустивши зіткнення з іншим транспортним засобом, остання одразу пішла додому, щоб взяти посвідчення водія, а вона в цей час вийшла з автомобіля на вулицю та перебувала біля автомобіля. Надалі ОСОБА_2 повернулася та в цей час на місці події уже перебували працівники поліції. Також зазначила, що вона повідомляла працівникам поліції, що не керувала транспортним засобом, однак незважаючи на її заперечення, працівники поліції запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, на що вона відмовилась. Просить суд закрити провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, так як вона не керувала транспортним засобом та не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039662 від 29.03.2023 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою зокрема, серед іншого, передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Також відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини

проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що відповідальність за ст. 130

КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час саме вона, а не ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , та вчинила дорожньо-транспортну пригоду. Також з нею в автомобілі в той час перебувала ОСОБА_1 , якій і належить даний транспортний засіб, однак оскільки остання до цього вживала вино, тому попросила завезти її додому. Також вказала, що під час руху транспортного засобу ОСОБА_1 знаходилась на передньому пасажирському сидінні.

Також в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що 29 березня 2023 року близько 20 год. 20 хв. він керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 7, де в його автомобіль в`їхав транспортний засіб марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 . Також останній повідомив, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , керувала саме ОСОБА_2 та після зіткнення вона вийшла з автомобіля з-за керма, тобто зі сторони місця водія. Водночас ОСОБА_1 також перебувала у вказаному автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди та після даної події вийшла з автомобіля на вулицю, однак вказати з якої саме сторони автомобіля вона вийшла та на якому саме сидінні перебувала до зіткнення не зміг. Також повідомив, що після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення саме ОСОБА_2 поїхала з місця події на автомобілі марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час автомобілем марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , керувала не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 .

В судовому засіданні також встановлено, що працівники поліції не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, натомість прибувши на виклик про дорожньо-транспортну пригоду, виявили на місці події ОСОБА_1 , якій належить транспортний засіб марки «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , що здійснив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , у зв`язку з чим припустили, що саме остання керувала даним автомобілем, хоча ОСОБА_1 це заперечувала та повідомляла, що не керувала транспортним засобом.

Крім того до матеріалів справи Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП долучено аудіовізуальний диск з відеозаписом подій, які мали місце 29 березня 2023 року та на якому зафіксовано автомобілі «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , між якими відбулось зіткнення в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 7, при цьому на місці події знаходяться ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Також вказаним відеозаписом зафіксовано те, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляла працівникам поліції, що вона не керувала транспортним засобом, водночас ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 вийшла з даного автомобіля, однак вказати з якого боку автомобіля вона вийшла та чи саме вона керувала транспортним засобом вказати не зміг. Також в подальшому на відеозаписі зафіксовано перебування на місці події ОСОБА_2 . На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась, зазначивши, що вона не керувала транспортним засобом, після чого відносно останньої були складені матеріали про адміністративне правопорушення. Разом з тим зазначеним відеозаписом не підтверджується, що саме ОСОБА_1 керувала зазначеним автомобілем.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість у суду немає об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність пояснень, наданих суду останньою та свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Таким чином в судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не знайшов свого підтвердження факт керування транспортним засобом останньою, у зв`язку з чим у працівників поліції не було підстав для проведення їй огляду на стан сп`яніння, тому суд не може погодитися з висновками інспектора поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою до відповідальності можуть бути притягнуті лише водії транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяС. В. Кунцьо