ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 33/818/380/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

про повернення апеляційної скарги

05 квітня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року повернуто ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року з підстав відсутності обґрунтувань поважності пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження постанови районного суду і не наданням апеляційному суду переконливих доказів про необізнаність щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АП № 404050 від 17 листопада 2016 року та існування стосовно нього судового провадження на протязі більш ніж чотирьох років. (а.с. 15-16).

21 березня 2023 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року та скасування зазначеної постанови.

При перевірці матеріалів справи та апеляційної скарги встановлені підстави для її повернення особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вже були предметом розгляду в Харківському апеляційному суді, за результатом якого постановою апеляційного суду від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року.

Апеляційний суду дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Звернення з апеляційною скаргою, клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду апеляційної інстанції з підстав, які були предметом розгляду апеляційного суду нормами КУпАП не передбачено.

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, а не домагатися перегляду рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява N 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру».

В рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

За таких обставин зазначена апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку не може бути вдруге предметом апеляційного перегляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що відмова ОСОБА_1 у поновленні строку не порушує нічим його прав, оскільки КУпАП встановлені спеціальні строки для виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за наслідками порушення Правил дорожнього руху України і відповідно до вимог ст.303 КУпАП строк виконання оскаржуваної постанови закінчився.

Законодавцем передбачено, що відповідно до вимог, зазначених в ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило