Справа № 758/7838/22 Головуючий в суді І інстанції - Кітов О.В.
Провадження № 33/824/109/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Коковіна Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коковіна Д.І. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 29 липня 2022 року, о 17 годині 20 хвилин, керував транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 по проспекту В. Порика, 2, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі захисника Коковіна Д.І. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав, що матеріали провадження не містять доказів того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. Так, апелянт указав, що відеозапис події починається з моменту виклику працівників патрульної поліції, та не містить інформації про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Крім цього, ОСОБА_1 також неодноразово повідомляв працівників поліції, що він не керував транспортним засобом, про що відповідно зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак, захисник вважав, що оскільки ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, то у нього був відсутній обов`язок щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому, захисник указав, що встановлення факту керування транспортним засобом «зі слів» свідків не є належним та допустимим доказом, оскільки спростовується показаннями іншого свідка - ОСОБА_2 , який зазначив про те, що він в день події був за кермом автомобіля. Також, апелянт зауважив, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не було запропоновано проходження огляду в закладі охорони здоров`я. За наведених обставин просив скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які вимоги апеляційної скарги підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

свідка ОСОБА_3 ;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і не було підстав проходити огляд на стан сп`яніння спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який в суді апеляційної інстанції показав, що він рухався на автомобілі по вул. Порика в м. Києві, коли його обігнав через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки автомобіль БМВ, який почав створювати йому аварійну ситуацію, а саме різко гальмувати перед його авто, що змушувало його застосовувати аварійне гальмування. Такі дій відбували протягом певного часу. Коли він почав наздоганяти автомобіль БМВ, останній зупинився біля ринку по вул. Порика. Він зупинився поруч з вказаним автомобілем БМВ одразу після зупинки останнього. З -за керма автомобіля БМВ вийшов чоловік, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_1 і між ними почався конфлікт. В ході розмови з водієм автомобіля БМВ від останнього відчувався запах алкоголю, а тому ним на місце події були викликані працівники поліції. При цьому свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції неодноразово вказував про те, що за кермом автомобіля БМВ був саме ОСОБА_1 .

Аналогічні показання свідком ОСОБА_3 були надані працівникам поліції на місці події, викладені письмово та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з письмових пояснень інспектора патрульної поліції Постолатій М.С., які були надані до суду апеляційної інстанції, останній вказав, що 29.07.2022р. надійшов виклик по лінії 102 про порушення Правил дорожнього руху. Прибувши на місце, а саме на вул. Порика в м. Києві було виявлено заявника, який повідомив, що водій автомобіля БМВ порушував Правила дорожнього руху, чим створював йому аварійні ситуації на дорозі та що від вказаної особи відчувається запах алкоголю. При цьому заявник стверджував що за кермом автомобіля БМВ був чоловік, який в подальшому представився ОСОБА_1 . Оскільки після спілкування з ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або проїхать до медичного закладу, на що ОСОБА_1 категорично відмовився вказуючи про те, що він не був за кермом транспортного засобу. Через деякий час на місце події підійшов ще один свідок, яка вказала, що за кермом БМВ був саме ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля.

Також суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що за кермом автомобіля БМВ був ОСОБА_2 .

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, на місці події дійсно був присутній ОСОБА_2 , який повідомив, що він перебував в авто разом з ОСОБА_1 , однак на запитання працівників поліції останній не підтвердив факт керування ним транспортним засобом. Крім того, як вбачається з даного відеозапису, саме ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 на місці події сказать працівникам поліції що саме ОСОБА_2 був за кермом БМВ та передав йому ключі від автомобіля.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Коковіна Д.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька