Справа № 545/1268/23
Провадження № 3/545/746/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 рокум. Полтава

суддя Полтавського районного суду Полтавської області Харабадзе К.Ш., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, командира взводу зв`язку НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , якому відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені права,

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20, ч. 1 ст. 212-6 КУпАП,

у с т а н о в и в:
10.04.2023 близько 14 год. 00 хв. військовослужбовець капітан ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. 10.04.2023 о 15:08 був проведений медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у Полтавському обласному центрі терапії залежностей ПОР. Після проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння був виданий висновок № 782 від 10.04.2023 в якому вказано: « Перебуває у стані алкогольного сп`яніння». У зв`язку з вище викладеним, військовослужбовець капітан ОСОБА_1 в умовах військового стану знаходився на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Крім того, в службовому кабінеті на командному пункті військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_1 12.04.2023, діючи в порушення вимог ст.. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та ст.. 5 Закону України «Про захист персональних даних здійснив під`єднання незареєстрованих флеш носіїв до власного ПЕОМ, на якому обробляється та зберігається службова документація щодо матеріальних засобів зв`язку військової частини НОМЕР_1 , згідно його функціональних обов`язків, чим створив передумови до незаконного здійснення доступу до інформації, яка оброблялась в даному ПЕОМ, який не зареєстрований встановленим порядком у в/ч НОМЕР_1 . Також, ОСОБА_1 здійснив незаконне копіювання на незареєстровані флеш носії службової документації з власного ПЕОМ документації, що містять інформацію про стан зв`язку військової частини НОМЕР_1 , чим здійснив незаконний доступ та копіювання службової інформації, яка зберігається в інформаційній (автоматизованій) системі. Вищезазначені відомості про потреби або кількість наявних засобів забезпечення зв`язку відповідно до п. 8.5 «Переліку відомостей Збройних Сил України», що становлять службову інформацію», затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 30.01.2023 № 12 відносяться до інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги «Інструкції з організації технічного захисту інформації у Збройних Силах України» затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 300дск від 30.08.2017, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-6 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються наданими з протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А2057 № 7 від 11.04.2023, протоколом про адміністративне правопорушення № 17/8/4-1458нт від 12.04.2023 доказами: висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 10.04.2023 № 782, службовою характеристикою на ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , довідкою в/ч НОМЕР_3 , рапортом старшого оперуповноваженого на ОВО 4 відділу 8 управління ДВКР СУ України від 12.04.2023.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, щиро каявся, просив суворо не наказувати.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20, ч. 1 ст. 212-6 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Згідно абзацу 4 ст. 1 розділу І Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частина 1 ст. 212-6 КУпАП передбачає відповідальність за здійснення незаконного доступу до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20, ч. 1 ст. 212-6 КУпАП.

При відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, обставинами, що пом`якшує таке, суд визнає щире каяття.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи, що у відношенні ОСОБА_1 справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20, ч. 1 ст. 212-6 КУпАП України розглядаються судом одночасно, суд до вказаних справ застосовує норму ст. 36 КУпАП, та накладає стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставини, що обтяжують відповідальність, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536,80 гривень.

Керуючись ст.. 36, ч. 3 ст. 172-20, ч. 1 ст.. 212-6, ст..ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:
Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20, ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, перерахувавши на р/р UA0016719, отримувач коштів: ГУК у Полт. обл./тг м.Полтава/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави р/р UA0026001, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Полтавського районного суду Полтавської області.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ