ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 Справа №607/4516/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2023 о 23 год. 52 хв., під час перевірки працівниками поліції за адресою АДРЕСА_1 , був відсутній ОСОБА_1 , який перебуває під дією ЗУ «Про адміністративний нагляд», таким чином порушив п.1 постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2022.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Статтями 11, 13 вказаного Закону визначено, що контроль за здійсненням адміністративного нагляду покладається на органи Національної поліції. У разі злісного порушення правил адміністративного нагляду особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, притягаються до відповідальності згідно з законодавством.

Санкція частини другої статті 187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, така підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №980038 від 01.03.2023, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставляться у провину ОСОБА_1 ; рапорті інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваник Д.В. від 26.02.2023; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 27.02.2023; ухвалі судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2022 відповідно до якої відносно ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд строком на 6 місяців та встановлено ряд обмежень, в тому числі: заборону виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) в період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня; постановах Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2021, 28.04.2022, 06.05.2022, 14.07.2022, 27.10.2022, 06.12.2022, 07.11.2022, якими ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП.

Зазначені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, тобто повторне протягом року порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, визнанням ним вини у вчиненому, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.187 КУпАП.

На думку суду, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись наведеним, а також статтями 33, 40-1, 187, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу (340 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців після її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяВ. М. Позняк