Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., захисника ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Д. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/531/22 за апеляційною скаргою в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Савчука О. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2022.
Цією постановою провадження у справі щодо :
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Разом з тим, як вказано у протоколі про порушення митних правил, під час здійснення митного контролю та митного огляду автомобіля, на задньому сидінні салону транспортного засобу, серед інших документів було виявлено договір купівлі вживаного автомобіля б/н від 08.11.2021, підписаний покупцем та продавцем, відповідно до якого продавцем автомобіля є фізична особа ОСОБА_4 , а покупцем є ОСОБА_5 ,
У протоколі про порушення митних правил вказано на те, що в своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що виявлений документ не являється договором купівлі вживаного автомобіля оскільки він його заповнив самостійно, для підтвердження своїх витрат вдома, саме тому не подавав до митного контролю.
Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару легкового автомобіля марки «SEAT» моделі «IBIZA», реєстраційний номерний знак Королівства Нідерланди НОМЕР_1 , такий, що був у експлуатації, з бензиновим двигуном об`ємом 1598 см.куб, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документа, а саме: договору купівлі вживаного автомобіля б/н від 08.11.2021, що містить неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та вартості автомобіля.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
В апеляційній скарзі в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Савчук О. В. просить постанову суду від 24.06.2022 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з накладення на нього стягнення у виді штрафу - 100 % вартості безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію відповідно до санкції вказаної статті. Вказує на те, що суд вибірково підійшов до оцінки та викладу фактів, якими аргументовано вчинення порушення ОСОБА_7 митних правил. Враховуючи обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, митний орган дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховування від митного контролю шляхом подання митному органу як підставу для переміщення товару автомобіля документу, що містить неправдиві дані щодо відправника (продавця) та вартості автомобіля, тобто вчинено порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, що повністю проігноровано судом першої інстанції. Наполягає на тому, що товаросупровідні документи, які були подані митним органам суміжної країни є відмінними ніж ті, що подані митним органам України. Таким чином, суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для винесення рішення про закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, захисника-адвоката Кондратенка Д. В., який заперечив апеляційну скаргу, а судове рішення вважає законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно з приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Положеннями ст. 495 МК України визначено, що доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.
Протокол про порушення митних правил (згідно з положеннями ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України) - є офіційним документом, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, яке містить ознаки
адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, в якому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до відповідальності, місце, час вчинення і суть правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до відповідальності, інші відомості, які необхідні для вирішення справи. Вказані норми законодавства вказують, що протокол, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного правопорушення, на підставі якого суд, в провадженні якого перебуває справа, має зробити висновок з приводу наявності об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони, що є обов`язковим для правильної кваліфікації дій особи.
Незважаючи на те, що протокол про порушення митних правил вищевказаним вимогам законодавства не відповідав, суддя місцевого суду матеріали для належного його оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби не повернув, не дотримавшись вимог ст. 486 МК України про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, ухвалив постанову, в якій викладені суперечливі висновки.
Апеляційний суд вважає, що митними органами при складенні протоколу про порушення митних правил допущена неправильність проведеної перевірки, а відтак і складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка позбавляла як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, вирішити питання про доведеність чи недоведеність вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено настання відповідальності або за переміщення через митний кордон, або за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з врахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Закриваючи провадження в справі суддя першої інстанції підтвердив дійсність поданих ОСОБА_1 для митного оформлення ряду документів, однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо відсутності достовірних доказів на підтвердження вини особи, а також підтвердження тих фактів, на які посилається митний орган.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України за вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару легкового автомобіля марки «SEAT» моделі «IBIZA», реєстраційний номерний знак Королівства Нідерланди НОМЕР_1 , такий, що був у експлуатації, з бензиновим двигуном об`ємом 1598 см.куб, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документа, а саме: договору купівлі вживаного автомобіля б/н від 08.11.2021, що містить неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та вартості автомобіля.
Зокрема, наявні в матеріалах справи документи, які до того ж були предметом оцінки суду першої інстанції, складені іноземною мовою, не містять перекладу на українську мову, що позбавляє можливості суд належно дослідити наявну в них інформацію.
Крім того, сам договір купівлі-продажу від 08.11.2021 (а. с. 12), який став підставою для складання протоколу про порушення митних правил, офіційного перекладу не має, натомість в справі міститься його копія (а. с. 23), поверх якої нанесено текст українською мовою, що не можна визнати за офіційний переклад.
Матеріали справи свідчать також про те, що 01.04.2022 Закарпатською митницею Державної митної служби України було направлено запит на адресу Директора Податкової та Митної Дирекції Саболч-Сатмар Берегської Області Національної Податкової та Митної Адміністрації Угорщини полковнику фінансової варти Аттіли КАЖУКА, з проханням надати завірені копії всіх наявних експортних документів стосовно переміщуваного ОСОБА_1 автомобіля, а також повідомити, який з документів, що надаються в додатку подавався угорським митним органам для проведення митних процедур та згідно з наявними обліковими даними яка була експортна вартість автомобіля при експорті/випуску з території Європейського Союзу.
Попри зазначене, жодної із запрошених у запиті відомостей митним органом не отримано.
Таким чином, враховуючи, що вказані документи є єдиними доказами, на які посилається митний орган, як на доказ вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про дійсність поданих ОСОБА_1 для митного оформлення документівта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані порушення, тому матеріали справи підлягають поверненню до митного органу, який склав протокол про порушення митних правил, для проведення додаткової перевірки в частині достовірності документів, які були надані ОСОБА_1 митному органу, як підстави для переміщення автомобіля та були вилучені у нього під час митного оформлення, а також для приведення протоколу про порушення митних правил відповідно до вимог законодавства.
При прийнятті рішення враховується те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Одночасно, суд звертає увагу, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення у справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).
Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суддя належно не з`ясував всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, не усунув суперечності, які потребували детального їх з`ясування, об`єктивної та належної оцінки. Недотримання цього принципу та необ`єктивний розгляд справи призвів до передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Перевірку усіх необхідних даних для провадження розгляду справи суддею не забезпечено.
Таким чином, в порушення вимог ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про порушення митних правил, внаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей (даних).
Що стосується доводів представника митниці щодо наявності підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційний суд вказує на те, що вказані обставини повинні бути встановлені та оцінені при належному складанні протоколу про порушення митних правил та його розгляді в судовому засіданні суду першої інстанції, тому апеляційний суд позбавлений можливості на теперішній час розглядати зазначену справу по суті та давати оцінку вказаним вище доводам апеляційної скарги, оскільки це приведе до порушення права особи на перегляд рішення суду в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ст. 486, 495 МК України, обов`язок доказування у митній справі покладається на митні органи.
Суд першої інстанції при розгляді справи не перевірив усі докази в справі про порушення митних правил, внаслідок чого допустив неповноту та однобічність дослідження відомостей (даних), необхідних для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд, що розглядає справу виносить, зокрема, одну з таких постанов - про проведення додаткової перевірки.
Оскільки справа розглянута судом без урахування наведених вимог закону, постанова суду підлягає до скасування з поверненням справи митному органу для проведення додаткової перевірки.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527- 531 МК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Савчука О. В. задовольнити частково.
Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя