Справа № 147/374/23
Провадження № 3/147/210/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

27.12.2022 о 21 год. 20 хв. в с. Ободівка вул.. Соборна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi-Pajero д.н.з НОМЕР_1 здійснив зіткнення з пішоходом гр.. ОСОБА_2 та залишив на порушення встановлених правил місце ДТП до якої він причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав та просив суворо його не карати. Повідомив, що після здійснення наїзду на пішохода, сильно розхвилювався, тому і залишив місце ДТП, перебуваючи у стресовому стані, однак через 10 хвилин повернувся на місце події.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст.8КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Згідно зі статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Доказуванням за цим принципом має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Судом встановлено, що 16 березня 2023 року слідчий СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції Шамрієнко В. М., розглянувши матеріали кримінального провадження №0000165, внесеного до ЄРДР 27.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, постановив кримінальне провадження по факту дорожньо-транспортної пригоди, а саме: вчинення водієм автомобіля ОСОБА_1 наїзду на пішохода ОСОБА_2 , закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Зі змісту постанови випливає, що 27.12.2022 близько 21.20 год. у темну пору доби в с. Ободівка Гайсинського району Вінницької області, на проїзній частині автодороги вулиці Соборна, водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем Mitsubishi-Pajero д.н.з НОМЕР_1 здійснив зіткнення з пішоходом ОСОБА_2 . Після вчинення наїзду на пішохода, водій ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП, а в подальшому через невеликий проміжок часу повернувся на місце події.

Вина громадянина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №054289 від 27.03.2023, постановою про закриття кримінального провадження від 16.03.2023, копією витягу з ЄРДР №0000165 від 27.12.2022, копією рапорту №2900 від 27.12.2022, копією протоколу місця події від 27.12.2022, планом- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.12.2022, фото таблицями, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №116 від 27.12.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 28.12.2022, висновками експерта №2960 та №2961 від 29.12.2022, висновком експерта №СЕ-19/102-23/307-ІТ від 10.01.2023, довідкою-характеристикою №15 від 11.01.2023, копією протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 16.01.2023, протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 від 16.01.2023, протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2023, планом-схемою до протоколу, копією висновку експерта №30 від 01.03.2023, копією висновку експерта №СЕ-19/102-23/3888- Г від 24.02.2023.

Таким чином, враховуючи наведене в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 потрібно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією статті 122-4 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення сприятиме досягненню мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,221,283-285,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.), які стягнути на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави (рахунок-UA0026001,отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м.Київ/ 22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко