Справа №: 486/935/23 Провадження № 3/486/549/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Хеллер К.Л.,

за участю прокурора Ватуліної А.І.,

захисника Миронова В.Є.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, начальника сектору кримінальної поліції Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Наказом Головного управління Національної поліції (далі - ГУНП) в Миколаївській області №629о/с від 12 вересня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області (за невакантною посадою, строком на 2 місяці).

Відповідно до наказу ГУНП в Миколаївській області №718о/с від 31 жовтня 2022 року, капітана поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

У 2015 ОСОБА_1 прийнято Присягу працівника Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Одеській області № 1616о/с від 29 листопада 2019 року, 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - капітан поліції.

Капітан поліції ОСОБА_1 , будучи поліцейським, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та суб`єктом, на якого розповсюджується дія цього Закону, в порушення п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, всупереч вказаним нормам Закону, усвідомлюючи наявну суперечність між своїм приватним інтересом, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, відібравши 21 жовтня 2022 року пояснення та заяву у ОСОБА_2 , якого у подальшому було визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000677, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 365 КК Україну, а самого ОСОБА_1 - підозрюваним за фактом застосування 20 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_2 поліцейського заходу примусу у вигляді фізичного впливу (сили), внаслідок чого потерпілому були завдані тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним, додала, що в діях ОСОБА_1 вбачаються склади адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Склад ч. 1 ст. 172-7 КУпАП є формальним і вимагає лише діяння. У даному випадку була бездіяльність неповідомлення ОСОБА_1 про реальний конфлікт інтересів, про що він мав повідомити не пізніше наступного дня. За ч. 2 ст. 172-7 КУпАП наявний факт приватного інтересу, оскільки ОСОБА_1 одноособово приймає рішення щодо опитування ОСОБА_2 та наявний факт впливу на ОСОБА_2 при відібранні заяви.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що приватного інтересу у нього не було, вини не вбачає, вважає себе таким, що не скоював адміністративне правопорушення.

Захисник вважає, що про яке повідомлення керівництву могла йти мова, якщо під час конфлікту начальник поліції був присутній. Вважає, що протоколи про корупцію відносно ОСОБА_1 є способом втручання у кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 . Вину у цій справі не можна встановлювати, оскільки це також буде втручанням у кримінальне провадження. Також вважає, що строки притягнення до адміністративної відповідальності сплили, оскільки строк має йти з дня, коли відбулася подія, тобто з 21 жовтня 2022 року. Вважає, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити за п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки наявне повідомлення про підозру ОСОБА_1 .

Вислухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши письмові докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Миколаївській області №629о/с від 12 вересня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області (за невакантною посадою, строком на 2 місяці) /а.с. 29/.

Відповідно до наказу ГУНП в Миколаївській області №718о/с від 31 жовтня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області /а.с. 30/.

Наказом ГУНП в Одеській області № 1616о/с від 29 листопада 2019 року /а.с. 19, 31-38/, 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - капітан поліції.

Згідно ч. 1 п. 1 пп. «з» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є поліцейські.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

ОСОБА_1 складено Присягу працівника Національної поліції України /а.с. 41/.

Відповідно витягу з посадової інструкції начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Ободінського О.В. /а.с. 42-44, 45-47/ останній несе відповідальність за: невиконання, або неналежне виконання вимог нормативних документів НПУ, МВС та ГУНП області, та законних розпоряджень керівництва (п. 4.1); невиконання, або несвоєчасне виконання покладених цією посадовою інструкцією обов`язків (п. 4.2); порушення кримінального та адміністративного кодексів України (п. 4.5); порушення, скоєне в процесі своєї діяльності, в межах встановлених чинним трудовим, адміністративним та кримінальним законодавством (п. 4.6); неправомірне використання наданих службових повноважень, а також використання у своїх цілях (п. 4.8).

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення.

10 липня 2020 року ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений із вимогами ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема із обмеженнями, визначеними Законом України «Про запобігання корупції» /а.с. 52, 53/

В силу п.п. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 став суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ч.1 ст. 1 зазначеного Закону реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_2 від 16 березня 2023 року /а. с. 57-58/ 20 жовтня 2022 року працівник поліції ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 наніс йому удар в живіт.

21 жовтня 2022 року о 03:37 годин до чергової частини відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області через спецлінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 та бригади швидкої допомоги №37 за його зверненням про факт спричинення йому тілесних ушкоджень з боку ніби-то працівника поліції /а.с. 22, 23, 24/.

21 жовтня 2022 року т.в.о. начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції Ободінським О.В. у ОСОБА_2 відібрано пояснення, у яких останній зазначив про відсутність вказаної події та претензій до поліцейських /а.с. 26/.

Згідно копії довідки про розгляд звернення ОСОБА_3 (ЄО №4761, 4763 від 21 жовтня 2022 року) /а.с. 21/ на підставі заяви ОСОБА_2 перевірку припинено.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження 27 жовтня 2022 року до ЄРДР за №0000677 за ч. 2 ст. 365 КК України. Короткий виклад обставин: за фактом перевищення влади та службового становища працівниками Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, які 20 жовтня 2022 року близько 21:00 год. у приміщенні багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , за відсутності будь-якої загрози особистій безпеці та/або безпеці інших осіб, застосували відносно ОСОБА_2 поліцейський захід примусу у вигляді фізичного впливу (сили), внаслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження. Підозрюваний - ОСОБА_1 . Орган досудового розслідування - Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві /а.с. 97/.

08 березня 2023 року начальнику сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітану поліції Ободінському О.В. старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві повідомлено про підозру за ч. 2. ст. 365 КК України /а.с. 98-102/.

Таким чином обвинувачення ОСОБА_1 пред`явлено хоч із за подією, яка відбулась 20 жовтня 2022 року, але ч. 2. ст. 365 КК України та, відповідно, підозра не охоплює склад адміністративного правопорушення, оскільки фактично підозра полягає у перевищенні влади або службових повноважень, що виразились в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством та погрозою застосування насильства, за відсутності ознак катування.

10 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва /а.с. 103/ до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 08 травня 2023 року /а.с. 103/.

Відповідно до ч.1 ст. 28 розділу 5 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальним конфліктом інтересів, відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і в примітці до ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Судом не встановлюється факт заподіяння ОСОБА_1 . ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, а встановлює факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки надходили повідомлення через спецлінію «102» від ОСОБА_2 та бригади швидкої допомоги щодо заподіяння тілесних ушкоджень останньому, а в подальшому особа, яка зі слів ОСОБА_2 причетна до заподіяння тілесних ушкоджень, відбирала у нього пояснення та заяи, що стосуються обставин заподіяння саме цих тілесних ушкоджень.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом за клопотанням захисника долучено доручення в порядку ст. 40 КПК разом із рапортом, яке на його думку підтверджують сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки на час складання доручення було відомо щодо осіб, причетних до інциденту.

26 квітня 2023 року уповноваженою посадовою особою Миколаївського Управління Департаменту внутрішньої безпеки на адресу Першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві надіслано запит щодо надання копій матеріалів ЄО з поясненнями ОСОБА_2 з посиланням на право складати протоколи про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією за статтями 172-4-172-9 КУпАП /а.с.16/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 26 квітня 2023 року, дата коли уповноважений суб`єкт дізнався про факти неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та про прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів. І критично ставиться до думки захисника щодо дати складання доручення, як дати з якої необхідно обчислювати строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2, 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що встановлена адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно дост. 40-1 КУпАП, ч. 2ст. 4Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь державипідлягає судовий збір в розмірі 536,80 гривні.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284, 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA00106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)"00" Без деталізації за відомчою ознакою) судовий збір розміром - 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова