Справа № 372/2233/23
Провадження № 3-828/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючої судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О. В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Корзаченка В. М., потерпілої особи ОСОБА_2 , розглянувши матеріал, що надійшов від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда першої групи, РНОКПП суду не відомо;

за ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

14.05.2023 року о 09:30 год. в м. Обухів, Ж/М «Дзюбівка» буд. 1А, водій ОСОБА_1 , керував авто MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом та в ході початку руху здійснив наїзд на автомобіль MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 .

При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 10.1 ПДР України, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП.

В подальшому, 14.05.2023 року о 09:30 год. в м. Обухів, Ж/М «Дзюбівка» буд. 1А, водій ОСОБА_1 , керуючи авто MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , та після ДТП із автомобілем MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.10а Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Після чого, 14.05.2023 року о 09:50 год. в м. Обухів, Ж/М «Вікторія» буд. 100, водій ОСОБА_1 , після ДТП за його участі, деталі якого наведені вище, вживав спиртні напої горілку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 є ПДР України, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, зазначивши, що він не відчув зіткнення автомобіля під його керуванням із автомобілем потерпілої особи ОСОБА_2 , в зв`язку із чим не може нести відповідальність за ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КупАП, оскільки на момент залишення ним місця ДТП та вжиття ним алкоголю не усвідомлював своєї участі в ДТП.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до ст.122-4 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Так, суд не довіряє показанням ОСОБА_1 , в яких він стверджує, що не відчув зіткнення транспортних засобів з огляду на наступне.

По-перше, під час перегляду відеозапису із відеокамери зовнішнього спостереження будинку потерпілої особи ОСОБА_2 , явно вбачається, що від поштовху в результаті зіткнення автомобіля ОСОБА_1 , MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль потерпілої MITSUBISHI, д.н.з. НОМЕР_2 , прийшов в рух і спрацювала сигналізація. Тобто ОСОБА_1 , презюмуючи, що відповідно до ПДР України, водій повинен уважно стежити за дорожньою обстановкою, повинен був відчути як звуковий так і тактильний сигнал за наслідками зіткнення автомобілів.

По-друге, на відеозаписі відображена присутність потерпілої ОСОБА_2 біля транспортного засобу ОСОБА_1 після ДТП. Із показань потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що, зреагувавши на сигналізацію, вона вийшла зі свого подвір`я, де побачила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який стояв поруч із її автомобілем, і на останньому містилися сліди пошкоджень в районі правих передніх та задніх дверей, правої накладки заднього крила, заднього колеса. Виявивши ушкодження, вона звернулася до ОСОБА_1 із проханням пояснити обставини ДТП. В цей час ОСОБА_1 перебував за кермом свого автомобіля, на її думку із ознаками алкогольного сп`яніння, і ніяк не реагував на її звернення. В зв`язку із чим вона повідомила йому, що викликає поліцію задля оформлення обставин ДТП, після чого ОСОБА_1 привів свій транспортний засіб до руху і покинув місце ДТП.

Сам ОСОБА_1 на питання головуючої, відповів, що перебував в стані сильного емоційного хвилювання, в зв`язку із чим в повній мірі не розумів претензії до нього потерпілої ОСОБА_2 , хоча не заперечував її присутність біля нього за вказаних обставин та висловлений нею намір на місці ДТП викликати поліцію.

Суд скептично ставиться до пояснень ОСОБА_1 і в цій частині, оскільки останній не зміг переконливо обґрунтувати чим був викликаний стан його сильного емоційного хвилювання. Його показання, що потерпіла раніше переслідувала його та здійснювала чіпляння, в зв`язку з чим її присутність поруч породжувала в нього побоювання, не знайшли ніякого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, із проаналізованих доказів чітко вбачається, що потерпіла в достатньо зрозумілій формі довела до відома ОСОБА_1 інформацію, що він причетний до ДТП, під час якого її автомобіль зазнав матеріальних ущкоджень. Незважаючи на це, ОСОБА_1 покинув місце ДТП, тим самим вчинивши дії, які охоплюються як ст. 124 та і ст. 122-4 КУпАП.

Щодо доведення обставин, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. По-перше, під час перегляду відеозапису із бодікамери поліцейського, встановлено, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував факт вживання ним алкоголю. Під час судового розгляду ОСОБА_1 також не заперечував, що після того, як він повернувся додому 14.05.2023 року з жм «Дзюбівка» м. Обухів, де мав інцидент із потерпілою ОСОБА_2 , яка чіплялася до нього, він вжив алкоголь у виді горілки.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП повністю доведена дослідженими судом доказами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП та з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, та на підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Зважаючи на те що, правопорушник є інвалідом першої групи, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 33, 36, 40-1, 221, 268, 283-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та у відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Г.В.Висоцька