Дата документу 11.04.2023Справа № 554/2906/23
Провадження № 3/554/1589/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 квітня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до них щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , працюючої пакувальницею в ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

01 квітня 2023 року, близько 11 год 20 хв, ОСОБА_1 , будучи підданою адмінстративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КупАП, за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, зокрема вислювала словесні образи та погрози, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров?ю останньої.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміновані особі адміністративні правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з названих порушень, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованих йому правопорушень

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з?явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала, у зв`язку з чим суд розглянув справу за її відсутності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 433547 від 01 квітня 2023 року (далі - Протокол) та матеріали, додані до нього, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, виходячи з такого.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII), домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема на батьків (мати, батько) і дітей.

В своїх поясненнях під час складення Протоколу потерпіла ОСОБА_3 (а. с. 3), які були досліджені в суді та які суд приймає в якості належного та допустимого доказу у справі, зазначила, що 01 квітня 2023 року її мати - ОСОБА_1 , прийшла додому в нетверезому та неадекватному стані та одразу ж після входу відправляла свої біологічні потреби. На її зауваження, близько об 11 год 20 хв, остання почала погрожувати їй та молодшій сестрі, спричинивши таким чином шкоду психологічному здоров?ю.

Порушниця ОСОБА_1 в своїх поясненнях під час складення Протоколу (а. с. 7), які досліджувалися судом, зазначила, що коли вона прийшла додому, її донька - ОСОБА_3 , почала її ображати та викликала працівників поліції, зауваживши, що вона її не ображала.

Суд критично оцінює пояснення порушниці, надані під час складення Протоколу, так як вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам та повністю ними спростовуються, а тому й розцінюються судом як такі, що не відповідають дійсності та заявлені з метою уникнення покарання за вчинене.

Згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року у справі № 554/10991/22 (провадження № 3/554/4129/2022) (а. с. 9 - 10) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи наведені докази, судом поза розумним сумнівом, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи підданою адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року, 01 квітня 2023 року, близько 11 год 20 хв, за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, зокрема вислювала словесні образи та погрози, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров?ю останньої.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , вчинивши домашнє насильство повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення на порушницю адміністративного стягнення, суд враховує характеристику її особи, яка аналогічні діяння вчиняє систематично та на шлях виправлення не стає, ступінь її вини, поведінку як під час скоєння правопорушення, так і після цього, її ставлення до скоєного, яке виразилося у невизнанні своєї вини у вчиненому, відсутності розкаяння та ненаданні критичного осуду своїй протиправній поведінці, а також те, що вказане правопорушення нею було вчинене відносно своєї неповнолітньої доньки, і приходить до висновку про необхідність накладення на неї стягнення у виді адміністративного арешту, вважаючи, що це буде необхідним та достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які підлягають стягненню з правопорушниці.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п?ятнадцять) діб.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту її фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО