ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/700/23 Справа № 207/590/23 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Похвалітого Анатолія Анатолійовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки білорусь, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

за участю:

захисника Похвалітого А. А.

потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 08 січня 2023 року о 10.50 год., в м. Кам`янське по вул.. Січеславський шлях 40, гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час обгону автомобіля «ГАЗ 330202» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати ним в результаті чого здійснив зіткнення з даним автомобілем. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цим самим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1, 11.4, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник посилається на поважність причин пропуску такого строку, оскільки договір про надання правової допомоги між ним та ОСОБА_1 був укладений лише 22 лютого 2023 року, що унеможливило подання апеляційної скарги у визначений законом строк.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції грубо порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки останній є громадянином республіки білорусь та не розуміє українську мову в обсязі, достатньому для здійснення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення. Суд не звернув уваги на зазначену обставину, в порушення ст. 268, 274 КУпАП не призначив перекладача, що вказує на очевидну незаконність судового рішення. Аналогічні доводи викладені захисником й щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказує, що у діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 12.1, 13.1, 11.4, 13.3 ПДР України, що у повному обсязі підтверджується висновком експертного дослідження №ЕД-19/104-23/7130-ІТ від 22.02.2023, проведеного за заявою ОСОБА_1 , в якому зазначено, що дана ДТП виникла у зв`язку з невиконанням водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР України, що, на його думку, свідчить про безпідставність висновків суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відсутнє в його діях і порушення п. 11.4 ПДР України, оскільки схема до місця ДТП не відповідає дійсній обстановці на місці події, оскільки при визначенні ширини проїзної частини в одному напрямку не було враховано розміри дорожньої розмітки, а тому ширина однієї смуги для руху складає 5 метрів, що вказує на відсутність двох смуг для руху в одному напрямку, відповідно до п. 1.10 ПДР України.

Також безпідставний висновок суду й в частині визнання винуватим ОСОБА_1 в порушені ним вимог п. 13.1, 13.3 ПДР України, оскільки порушення безпечного інтервалу не ставиться в провину останньому, відповідно до викладу фактичних обставин в протоколі про адміністративне правопорушення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Похвалітий А. А. підтримав подані ним клопотання та апеляційну скаргу і з підстав, викладених у них, просив їх задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначив, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце апеляційного перегляду та не заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Потерпілий заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, а постанову суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просив залишити її без змін.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, з урахуванням позиції захисника, який наполягав на розгляді справи у його без особи, що притягується до адміністративної відповідальності, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що після фактичного розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення у справі оскарженого рішення, ОСОБА_1 звернувся до захисника за правовою допомогою та уклав відповідний договір 22 лютого 2023 року, а вже 02 березня 2023 року, тобто без невиправданої затримки, захисник звернувся з апеляційною скаргою, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження захисником пропущено з поважних причин та такий строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, перевіривши докази, які суд поклав в основу свого рішення, дослідивши докази, долучені сторонами у справі, які не були предметом дослідження судом першої інстанції, апеляційний суд вважає, що викладений в постанові суду висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вищезазначеного положення закону, підтверджується безпосередньо дослідженими судом першої інстанції письмовими та іншими доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 186831 від 28 січня 2023 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою до місця ДТП, на якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, дорожня розмітка та пошкодження автомобілів з детальним їх викладом; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 28.01.2023, диском з відеозаписом ДТП, який був досліджений судом апеляційної інстанції; поясненнями самого ОСОБА_1 від 28.01.2023 та іншими процесуальними документами у їх сукупності.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника в частині відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до оскарженої постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з порушенням ним вимог п. 11.4, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР України.

Відповідно до п. 11.4 ПДР України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема зі схеми місця ДТП та пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вул. Січеславський Шлях в м. Кам`янське, біля буд. 40 має дві смуги для руху у кожному напрямку, які розділені дорожньою розміткою 1.1 п.п. 34.1 п. 34 ПДР України.

Відповідно до визначень, що міститься в п. 1.10 ПДР України, смуга руху поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Згідно даних, які містяться на схемі місця ДТП, загальна ширина проїзної частини складає 10,10 м., а ширина проїзної частини у кожному напрямку складає 5,50 м., що вказує на наявність саме двох смуг для руху у кожному напрямку, оскільки у такому випадку ширина однієї смуги складає 2,75 м.

При цьому, апеляційний суд не може погодитись з доводами захисника в тій частині, що загальна ширина проїзної частини складає 10 метрів, оскільки вони спростовуються вищевказаною схемою місця ДТП, яку підписали без зауважень усі учасники ДТП, а будь-яких належних обґрунтувань своєї незгоди захисником в апеляційній скарзі не наведено.

З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зі схеми місця ДТП та з дослідженого у судовому засіданні диску з відеозаписом з місця пригоди, слідує, що ДТП мало місце на зустрічній для них смузі для руху під час виконання ОСОБА_1 маневру обгону.

Відтак, з огляду на ту обставину, що проїзна частина має дві смуги для руху у кожному напрямку, які розділені дорожньою розміткою 1.1 п.п. 34.1 п. 34 ПДР України, ОСОБА_1 , порушуючи п. 11.4 ПДР України виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 330202» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, з огляду на п. 1.4 ПДР України, мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції щодо невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п. 11.4 ПДР України є законними, обґрунтованими та такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України,під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення цього пункту правил дорожнього руху у діях ОСОБА_1 перебуває у прямому взаємозв`язку з порушенням ним п. 11.4 ПДР України, оскільки при обранні такої швидкості для руху, при якій останній мав би змогу об`єктивно оцінювати дорожню обстановку та своєчасно реагувати на її зміни, навіть за умов порушення ОСОБА_1 п. 11.4 ПДР України, наслідки у вигляді ДТП не настали б та останній мав би змогу запобігти зіткненню шляхом застосування екстреного гальмування, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є неприйнятними.

Відповідно до п. 13.1, 13.3 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що з фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №186831 від 28.01.2023 ОСОБА_1 не ставиться в порушення недотримання безпечного інтервалу або дистанції, апеляційний суд вважає їх такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного перегляду справи та вказані порушення ПДР України надмірно кваліфіковані ОСОБА_1 .

В той же час, зазначені обставини не спростовують наявності в діях ОСОБА_1 порушень інших пунктів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому не можуть слугувати самодостатньою підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції.

Стосовно посилань захисника Левшунова Є. О. на порушення права ОСОБА_1 права захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи судом першої інстанції у зв`язку з тим, що останній є громадянином іншої держави та не володіє українською мовою, апеляційний суд вважає їх неприйнятними, з огляду на таке.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмових пояснень самого ОСОБА_1 від 28.01.2023, останній проставив свій власний підпис на вищезазначених документах, без будь-яких зауважень, доповнень або клопотань про призначення йому захисника та/або перекладача.

Зі змісту постанови суду першої інстанції видно, що ОСОБА_1 з`явився до суду, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому в провину, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та просив суворо його не карати.

До апеляційного суду, як зазначалось вище, ОСОБА_1 не з`явився, наполягав на розгляді справи за його відсутності, був забезпечений захисником.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про безпідставність доводів захисника в цій частині, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які складені без зауважень, а тому підстави вважати, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою у апеляційного суду не має.

Щодо доводів захисника про спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення та встановлення наявності в діях ОСОБА_2 порушень п. 10.1 ПДР України, яке перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з цим ДТП, апеляційний суд зазначає наступне.

На підтвердження зазначених обставин, захисником до апеляційної скарги було долучено висновок експертного дослідження №КД-19/104-23/7130-ІТ від 23.02.2023, проведеного за заявою ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає вказаний висновок експертного дослідження неприйнятним, оскільки, як слідує з його змісту, предметом дослідження експерта була виключно заява ОСОБА_1 щодо обставин ДТП, тобто експертом не досліджувались навіть матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з місця ДТП, що об`єктивно ставить під сумнів правильність таких висновків.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Похвалітим А. А. було заявлено клопотання про призначення у справі про адміністративне правопорушення судової автотехнічної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Суд апеляційної інстанції зважає на нескладний механізм даного ДТП, який полягає в зіткненні транспортних засобів, який стався внаслідок виїзду ОСОБА_1 на зустрічну смугу для руху, в тій ділянці дороги, де це заборонено та в необранні останнім безпечної швидкості для руху. Такий механізм ДТП не потребує спеціальних знань, використання розрахунків та досліджень автотехнічного характеру для встановлення невідповідності дій водія вимогам п. 11.4 та 12.1 ПДР України і для такого висновку достатньо проаналізувати докази, долучені до протоколу.

На підставі вищевикладеного, судом апеляційної інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про призначення у справі автотехнічної експертизи.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим її слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Похвалітого Анатолія Анатолійовича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун