КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/315/2023
Головуючий в суді першої інстанції: Марченко М.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гарницького Павла Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про закриття провадження щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
його захисника; потерпілого його захисника Гарницького П.П. ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови суду, 07 жовтня 2022 року о 21 год. 20 хв. по проспекті Шухевича, буд. 16 в місті Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat CC», номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, після чого в результаті інерційного руху від удару відбулось зіткнення автомобілів марки «Volkswagen Passat CC», номерний знак НОМЕР_1 , «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_2 та «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Гарницький П.П. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року та прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Захисник стверджує, що висновки суду ґрунтуються на помилкових припущеннях та не відповідають матеріалам справи. Вважає, що суд не надав оцінки доказам, якими обґрунтовував своє рішення. На думку захисника беззаперечних, допустимих та належних доказів винуватості ОСОБА_1 в матеріалах справи немає, тому відповідно до ст. 247 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню та закриттю провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , керуючи Volkswagen Passat CC, рухався по проспекту Шухевича зі сторони бульвару Перова в напрямку Північного мосту. Назустріч рухався автомобіль Volkswagen Polo під керуванням ОСОБА_3 . Здійснюючи розворот ліворуч через дві крайні смуги, ОСОБА_2 створив небезпечну ситуацію, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох автомобілів, оскільки виконував маневр з порушенням Правил дорожнього руху України. Захисник Гарницький П.П. вважає, що дії ОСОБА_2 стали причиною ДТП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення ОСОБА_2 , його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга захисника Гарницького П.П. в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і правосвідомістю.

Відповідно до схеми місця дорожньо - транспортної пригоди, зіткнення автомобілів Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_2 та Volkswagen Passat CC, номерний знак НОМЕР_1 відбулося на ділянці дороги проспекту Шухевича за обставин, коли водій автомобіля Volkswagen Polo ОСОБА_2 здійснивши розворот, перебував на четвертій смузі руху, в той час як по цій смузі здійснював рух прямо автомобіль Volkswagen Passat CC під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів справи уповноваженою особою патрульної поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення на двох водіїв: ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме те, що він перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження; ОСОБА_1 інкримінується порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР, а саме, що він керуючи автомобілем Volkswagen Passat CC, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпПА, суд, посилаючись на докази, зокрема висновок судового експерта № 10041 від 25 листопада 2022 року, дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не встановлено невідповідностей його дій п.16.11 Правил дорожнього руху України.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, та при цьому зазначає, що за наведених обставин ДТП сталася не на перехресті нерівнозначних доріг, як то зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №373164, а на прямій ділянці дороги проспекту Шухевича, на якому передбачений рух в двох напрямках, які розділяються газоном з тротуаром, та де передбачене місце для розвороту.

Отже, в даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_2 здійснював розворот, а не виїжджав з другорядної дороги на головну.

Тому, йому безпідставно ставилось у провину порушення п.16.11 ПДР, оскільки Правила містять п.16.13, відповідно до якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю, або транспортним засобам, що рухаються у зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Однак, наведений пункт Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 не інкримінувався, тому апеляційний суд позбавлений можливості дати оцінку його діям щодо відповідності п. 16.13 ПДР.

В той же час апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що водій ОСОБА_2 , здійснивши розворот, виїхав на смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 стверджує, що під час виконання розвороту, смуга руху у протилежному напрямку, куди він виїхав, була вільною.

В той же час, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , рухаючись у четвертій смузі руху по проспекту Шухевича, несподівано у місці розвороту на його смугу руху виїхав автомобіль Volkswagen Polo, створивши йому перешкоду. Задля уникнення зіткнення він здійснив маневр вліво, виїхавши лівою частиною автомобіля на роздільну сугу, однак зіткнення уникнути не зміг, оскільки відстань з моменту виявлення небезпеки та до місця зіткнення була невеликою.

Відповідно до схеми місця ДТП, відстань від закінчення місця розвороту до місця зіткнення транспортних засобів становить: 7 метрів зі слів водія ОСОБА_1 , та 8,1 метра зі слів водія ОСОБА_2 .

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції, оцінюючи дії водія ОСОБА_1 з точки зору їх відповідності пунктам Правил дорожнього руху, зазначеним у протоколі, повинен був з`ясувати, коли виникли для нього небезпека у виді автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , чи вчинив він всі передбачені Правилами дії для уникнення зіткнення з перешкодою та у разі встановлення такої не відповідності, чи перебуває невиконання приписів відповідних пунктів ПДР у причино-наслідковому зв`язку.

На думку апеляційного суду наведені обставини суд першої інстанції в повній мірі не з`ясував.

Суд, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, мотивував своє рішення, посилаючись, зокрема на висновок експерта № 10041 за результатами проведення автотехнічного дослідження.

Відповідно до висновку, експерту для дослідження було надані пояснення водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , фотографії з місця ДПТ, схема місця ДТП, протокол проведення адвокатом Дубовиком О.В. експерименту від 10 листопада 2022 року.

Експертом під час дослідження використані вихідні данні, отримані за результатами проведеного експерименту, зокрема, що автомобіль Volkswagen Polo виїхав з місця для розвороту і до зіткнення проїхав 15,1 метри за 5,1 секунди.

Крім того, експертом у дослідженні зазначено, що йому не зрозуміло як автомобіль Volkswagen Passat CC рухався у потоці машин і водій Volkswagen Polo на невеликій швидкості виїхав на смугу руху і згідно пояснень водія ОСОБА_4 проїхав 15,1 метра до місця зіткнення.

Далі експерт, досліджуючи надані йому документи, доходить висновку, що враховуючи ширину автомобіля Volkswagen Polo і Volkswagen Passat CC, позначене на схемі ДТП місце зіткнення 1,2 м від лінії дорожньої розмітки, останній вже частково рухався по середній смузі руху. Враховуючи вищенаведене, пояснення водія ОСОБА_1 стосовно обставин виникнення ДТП експерт вважає не спроможними.

Врешті експертом зроблений висновок про невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.13.1 ПДР, що знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Оцінюючи наведений доказ, апеляційний суд вважає його недостовірним з огляду на таке.

По-перше, у жодних поясненнях водій ОСОБА_1 не зазначав, що виїхавши з місця розвороту, автомобіль Volkswagen Polo проїхав 15,1 м до місця зіткнення.

По-друге, враховуючи ширину автомобіля Volkswagen Polo sedan, яка становить 1706 мм, місце зіткнення транспортних засобів, яке розташоване на відстані двох метрів від розділювальної смуги та ширину четвертої смуги руху, яка становить 3,2 м, а також місце контакту транспортних засобів, про що свідчать характерні пошкодження на кузові автомобіля Volkswagen Polo, твердження експерта про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 частково рухався по середній смузі, є сумнівними.

Також, апеляційний суд зазначає, що ділянка дороги, де сталася ДТП, має чотири смуги руху в одному напрямку, перша з них відведена для руху громадського транспорту, тому є не зрозумілим застосування експертом терміну "середня смуга".

Крім того, вихідні дані, на підставі яких експертом зроблений висновок, отримані захисником у результаті проведення ним експерименту на місці ДТП із залученням водія ОСОБА_2 та понятих.

Апеляційний суд вважає наведений доказ недопустимим, оскільки така дія як адвокатський експеримент, не передбачена чинним КУпАП.

Посилання захисника Дубовика О.В. на положення пунктів 4, 7 ст. 20 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", які, як вважає захисник, дають йому право у такий спосіб отримувати докази, є неприйнятним.

Захисником фактично вчинена дія, яка за аналогією до кримінального процесуального закону кваліфікується як слідчий експеримент.

Крім того, виникають обґрунтовані сумніви у достовірності даних, отриманих за результатами проведення експерименту.

Проспект Шухевича у місті Києві, де сталася ДТП, має досить інтенсивний рух, тому здійснення вимірювань, які проводилися відповідно до протоколу адвокатського експерименту, без виходу на проїжджу частину та без нараження учасників експерименту на небезпеку неможливо.

Відповідно до наведеного протоколу, під час проведення експерименту здійснювалася відеофіксація.

Проте, на долученому до протоколі диску міститься лише відеозапис того, як автомобіль Volkswagen Polo здійснює розворот. Жодна дія, яка вказана у протоколі експерименту, на відеозаписі відсутня.

З огляду на те, що адвокатський експеримент є недопустимим доказом, висновок експерта №10041, у якому використані вихідні дані, отримані під час експерименту, апеляційний суд визнає недостовірним доказом.

Оцінюючи наявні у справі докази, жодний з них окремо, чи їх сукупність прямо чи непрямо не вказують на те, що ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці не вибрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

За встановлених обставин, саме виїзд автомобіля Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_2 , на смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 створив перешкоду. Жоден із доказів не місить даних про те, на якій відстані для ОСОБА_1 виникла небезпека у виді автомобіля, який виїхав на його смугу руху, та чи була у нього можливість виконати всі передбачені Правилами дорожнього руху України дії для уникнення зіткнення.

Відповідно до ст. 63 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Гарницького П.П. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати, та в цій частині правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У решті постанову суду залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун