ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2240/23

провадження № 3/0285/1831/23

10 квітня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

З протоколів, що надійшли до суду 10.04.2023, слідує, що ОСОБА_2 , повторно протягом року, порушив правила перебування під адміністративним наглядом, а саме: 06.03.2023 не з`явився на реєстрацію до поліції, та під час перевірки поліцейськими 23.03.2023 о 02:14год., 30.03.2023 о 00:27хв. Та 31.03.2023 о 00:48год. був відсутній за місцем проживання.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 складено 4 протоколи, що посягають на встановлений порядок управління, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження, оскільки спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Частиною 2 ст.187 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На підтвердження винності Богданова поліцією були надано:

протокол від 14.03.2023 серії ВАВ №738394, протоколи від 31.03.2023 серії ВАВ №№ 129788, 129789 та серії ВАБ №623533;

ксерокопія рапорту дільничного офіцера поліції відділу превенції Звягельського РВП від 06.03.2023 про неявку ОСОБА_2 на реєстрацію;

ксерокопії рапортів інспекторів чергових про отримання повідомлень від працівників поліції про відсутність ОСОБА_2 по місцю проживання під час перевірок;

постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.06.2022 №285/3734/14-к про встановлення ОСОБА_2 адміністративного нагляду строком на 1 рік;

довідка виправної колонії від 17.12.2020 про звільнення ОСОБА_2 умовно-достроково.

Процесуальними джерелами доказів є показання свідків, речові докази, відеодокази, документи, висновки експертів, тощо. Рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення та відповідно бути доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Також враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти російської федерації», приходжу до висновку, що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Принагідно зазначити, що згідно пояснень самого ОСОБА_2 він не визнає вину у тому, що був відсутній за місцем проживання, а пояснень, щодо неприбуття на реєстрацію до поліції в матеріалах справи немає.

У даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стали, по суті, письмові пояснення зацікавленої особи, працівника поліції, які не можуть бути допустимими. Обставини, зазначені у протоколі та рапорті поліцейського, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Відтак, надані докази, які долучені до справи, викликають розумні сумніви, наявність яких не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Суду у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (справа «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain»).

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 33-35, 36, 38, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/2240/23 (провадження № 3/0285/1831/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.187 КУпАП об`єднати зі справами № 285/2241/23, 285/2242/23 та 285/2243/23 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст.187 КУпАП,

присвоївши справі №285/2240/23 (провадження № 3/0285/1831/23).

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин