Провадження № 33/801/596/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, згідно якого закрити провадження у справі.

У скарзі зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не пізніше наступного робочого дня з дня винесення повинна надсилатися сторонам для відома. Поліцейським не підтверджено обставин того, чи скористався він передбаченим згаданим законом правом на оскарження постанови. Будь-яких доказів повідомлення його про винесення постанови про тимчасове обмеження матеріали справи не містять. Оскільки він не порушував правила дорожнього руху, зупинка була безпідставною. Відео з портативного відеореєстравтора в матеріалах справи відсутнє. Поліцейським не вжито дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

У судове засідання, призначене на 04.07.2023, ОСОБА_1 не з`явився. У поданій 03.07.2023 заяві його захисник адвокат Павлюк С.М. просив розглянути апеляційну скаргу у відсутність скаржника та у його відсутність, оскільки 04.07.2023 він перебуватиме у відряджені в м. Києві. Апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити в повному обсязі. На підтвердження викладених в заяві обставин надав довідку від 03.07.2023 Адвокатського об`єднання «Варуна».

Враховуючи положення ст. 294 КУпАП та беручи до уваги згадану вище заяву, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №233879, складеного інспектором взводу №1 роти №1 бат. УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Москальчуком Т.М., 10.05.2023 о 13 год. 20 хв. в с. Махнівка Козятинського району Вінницької області на трасі АД М-212 47 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у керуванні транспортним засобом постановою від 23.06.2021 у ВП №59416559. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП (а.с.1).

У підпункті а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже робить це свідомо.

Вирішуючи питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності суд має повно і об`єктивно дослідити всі обставин справи в їх сукупності, надати оцінку доказам вчинення адміністративного правопорушення і встановити наявність протиправних дій (умислу) на його вчинення.

Визнаючи ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУПАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №233879 від 10.05.2023; поясненнями ОСОБА_1 від 10.05.2023; рапортом працівника поліції від 10.05.2023; постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дзюбенка Т.О. від 23.06.2021.

Разом з тим, будь-які докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 умислу на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права в матеріалах справи відсутні.

У письмових поясненнях від 10.05.2023, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 власноручно зазначив, що 10.05.2023 на посту його зупинили для перевірки документів, під час чого його повідомили, що йому встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. У мобільному застосунку «Дія» всі документи активні, ніяких сповіщень на його адресу не приходило. Про вказане обмеження дізнався тільки при перевірці документів (а.с.3).

У поданому до суду першої інстанції клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_1 вказував, що йому не було відомо про наявність будь-яких обмежень. До клопотання додав постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дзюбенко Т.О. від 18.05.2023 у ВП №59416559, якою скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами 23.06.2021 №59416559 (а.с.24).

До протоколу про адміністративне правопорушення додано постанову державного виконавця Замостянського відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дзюбенко Т.О. від 23.06.2021 у ВП №59416559 з виконання виконавчого листа №127/6156/19 від 24.06.2019, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на період навчання.

Вказаною постановою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №127/6156/19 від 24.06.2019 (а.с.5).

При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, хоча згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Докази на підтвердження факту надіслання та отримання ОСОБА_1 згаданої постанови державного виконавця від 23.06.2021, а відтак і обізнаності його з наявністю такої постанови в матеріалах справи відсутні та не були встановлені судом першої інстанції.

Отже апеляційний суд вважає обґрунтованими твердження ОСОБА_1 про його необізнаність з приводу його обмеження в праві керування автомобілем, а тому ОСОБА_1 мав право без будь-яких побоювань керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом знаючи, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування, а тому доводи апелянта в цій частині заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу не порушенням ним правил дорожнього руху, оскільки це не є предметом дослідження суду при вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. У разі незгоди ОСОБА_1 із підставами зупинки транспортного засобу він не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції у визначеному законом порядку.

ОСОБА_1 також вказує, що поліцейським не вжито дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, однак, вказані доводи є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 має право на користування юридичною допомогою адвоката при розгляді справи в суді. Працівники поліції не здійснюють розгляд справ, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме суб`єктивної його сторони.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало