Справа № 466/418/23
Провадження № 3/466/471/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

31.12.2022, о 00 год 20 хв, у м. Львові, по вул. Брюховицька, 262, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Rogue» із д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 №ARHF-0060», що підтверджується тестом №1657, результат огляду становить 1,31%о проміле. Наведеними діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що зафіксовано у протоколоі про адміністративне правопорушення серії ААД №088746 від 31.12.2022.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що того дня, в обід, випив келих вина. Ввечері повертався додому, був зупинений працівниками поліції. Поліцейські провели перевірку документів, після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Тричі намагався продути в прилад «Драгер», щоб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак встановити стан сп`яніння не вдавалося. Лише при третій спробі, було зафіксовано результат.

У свою чергу, представник ОСОБА_1 - Ділай М.П. зазначив, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результатом тесту дійсно було 1,31%о проміле, у подальшому мало місце оформлення документів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення, а саме в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», написав, що із складеним протоколом не згідний, що знаходить своє підтвердження на відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції. Додав, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не підписаний ані поліцейським, ані ОСОБА_1 , другий примірник акту огляду підписаний іншою особою, а тому документ не може бути доказом у справі. Вказав, що алкогольні напої вживали пасажири, які перебували у салоні транспортного засобу, а тому запах алкоголю був у пасажирів, а не у водія. Окрім цього, поліцейськими не було роз`яснено права та обов`язки ОСОБА_1 . Також, поліцейськими не оголошено наявних у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння. Поліцейські не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, що є порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП.. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП. Підсумовуючи вказав, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, його довіритель вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - не визнає, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

10.04.2023, у судовому засіданні, інспектор взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Круглюк Ю.С. пояснив, що було зупинено автомобіль після початку дії комендантської години. У водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота та тремтіння пальців рук. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після огляду приступили до оформлення матеріалів. ОСОБА_1 погодився із результатами огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». У водія бажання пройти огляд у медичному закладі не було. Порядок відсторонення водія від керування транспортним засобом чітко не передбачений.

У свою чергу, у судовому засіданні, інспектор взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Штибель М.Б. повідомив, що стрілку у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не ставив. Акт огляду складав він. Зазначив, що у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 31.12.2022, о 00 год 16 хв, поліцейськими було зупинено транспортний засіб «Nissan Rogue» із д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого, було проведено перевірку документів водія. О 00 год 18 хв 00 год 19 хв, поліцейський запропонував водію, а останній виявив згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. О 00 год 51 хв, водій проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння і о 00 год 52 хв, встановлено результат тесту: 1,31%о. Представник поліції повідомляє про складення протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснює права.

Представник ОСОБА_2 звернув увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виразив письмову незгоду із протоколом, що стверджується відеозаписом.

На переконання суду, наявність незгоди особи із протоколом про адміністративне правопорушення, лише надає можливість оскаржити протокол у суді, при цьому, фіксування незгоди із протоколом, створює необхідність у її обґрунтуванні, з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, однак сама по собі незгода, не виключає та не спростовує факту події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, представник ОСОБА_2 зауважив, що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутні підписи як поліцейського, що його складав, так і водія ОСОБА_1 , другий примірник акту огляду підписаний іншою особою, а тому документ не може бути доказом у справі.

Згідно з абз. 1, 2 п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Додаток 2, передбачений у вищезгаданій Інструкції, вимагає підпис особи, яка підлягає огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «З результатами згоден», підписи осіб-свідків та підпис особи, яка склала акт.

Із змісту представленого в матеріалах справи про адміністративне правопорушення акту огляду вбачається, що в документі відсутній підпис особи, яка склала даний акт огляду, водночас вказано посаду, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б. У судовому засіданні, інспектор Штибель М.Б. вказав, що не зазначив у акті огляду свого підпису у зв`язку із машинальною помилкою. Однак, він власноручно заповнив акт огляду, вписав у ньому своє прізвище, ім`я, по батькові, чим фактично підписав документ.

Окрім цього, у графі «З результатами згоден», вписано прізвище, ім`я, по батькові водія. Підпис ОСОБА_1 , вписаний в іншу графу акту, що спростовує твердження адвоката про відсутність підпису особи взагалі. Підписання акту огляду особою в іншій графі, розцінюється судом як ненавмисна помилка, що могла бути зумовлена втомою особи у зв`язку із нічним часом доби, внутрішнім хвилюванням та переживанням, незвичними обставинами події, що тим не менше, є прямим волевиявленням особи до добросовісного підписання акту огляду.

Як зазначено вище, примірник акту огляду, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, містить підпис особи, який за своїми ознаками, при попередньому огляді та оцінці, відповідає іншим аналогічним підписам, що належать ОСОБА_1 та достовірність яких адвокатом під сумнів не ставиться, водночас, представником не надано жодних доказів на підтвердження належності наявного в акті огляду підпису, - будь-якій сторонній особі.

Зауваження адвоката щодо непідписання акту огляду, суд відхиляє, розцінює як спробу особою уникнення відповідальності та як застосування надмірного формалізму, що може призвести до необ`єктивного та несправедливого розгляду справи.

Не кожна недосконалість акту огляду робить його неправомірним. Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру, такі порушення можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про формальні порушення, взагалі не впливають на його дійсність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Для визначення надмірного формалізму при розгляді справи ЄСПЛ використав терпін «правовий пуризм». Зокрема ЄСПЛ вказує, що пуризм у загальноприйнятому розумінні це надмірне прагнення до чистоти, перевага форми над змістом.

У рішення по справі «Сутяжник проти РФ» від 23.07.2009 (скарга №8269/02), ЄСПЛ сформулював висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті рішення тільки для дотримання правового пуризму, оскільки рішення може бути скасоване лише з метою виправлення суттєвої помилки.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує ЄСПЛ, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. ЄСПЛ у своїх рішення акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий».

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання недопустимим доказів акту огляду, з одних лише формальних мотивів, на які посилається представник, не буде забезпечувати дотримання балансу правової стабільності та справедливості.

Також, адвокат звертає увагу на те, що поліцейські не пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що є порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 виявив згоду на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», о 00 год 52 хв, результатом тесту зафіксовано факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а саме: 1,31%о.

Однак, як після проходження огляду, так і під час складання, оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь-яким чином не повідомляв поліцейських про наявність у нього сумнівів стосовно об`єктивності та обґрунтованості отриманого результату та не оголошував, що із результатом тесту не згідний, із чого суд приходить до висновку, що своїми діями водій виявив згоду із результатами тесту №1657.

Окрім цього, у судовому засіданні, інспектор Круглюк Ю.С. повідомив, що ОСОБА_1 погодився із результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та те, що у водія не було бажання пройти огляд у медичному закладі.

Разом з тим, як зазначалось вище, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявний підпис ОСОБА_1 , а у графі «З результатами згоден», зазначено прізвище, ім`я по батькові водія.

Між тим, представник вказує на те, що представниками поліції не було роз`яснено прав та обов`язків ОСОБА_1 .

З огляду на це, суд вважає за необхідне звернути увагу на події, зафіксовані нагрудними камерами працівників поліції, де зокрема видно, що в період часу - 00 год 52 хв, проводиться огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», фіксується результат 1.31%о, після чого патрульний повідомляє про те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснює ОСОБА_1 його права, що свідчить про дотримання поліцейським імперативної вимоги, передбаченої ч. 4 ст. 256 КУпАП, про що також зроблена відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, представник ОСОБА_2 зазначив, що поліцейськими не оголошено наявних у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5. Постанови КМ України «Про Правила дорожнього руху» (далі Постанова), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2, 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто для проведення огляду на стан сп`яніння, достатньо наявності у поліцейського суб`єктивних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що у відповідності до вищезазначених норм, зобов`язує водія транспортного засобу до проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, з метою спростування таких сумнівів та підтвердження можливості подальшого безпечного продовження руху. У свою чергу, Інструкція не покладає на поліцейського обов`язку оголошувати водію, виявлені ним ознаки сп`яніння.

Також адвокат вказував, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

На переконання суду, відсторонення водія від керування транспортним засобом, полягає у вжитті поліцейським, з урахуванням обставин конкретної ситуації, на власний розсуд, необхідних та достатніх заходів, виражених у різних формах, спрямованих на припинення подальшого керування транспортним засобом особою-водієм.

Водночас, диспозиція ч. 1 ст. 266 КУпАП не передбачає обов`язкового вилучення посвідчення водія, як складової відсторонення від керування транспортним засобом. На переконання суду, вилучення водійського посвідчення, не гарантує того, що особа в подальшому не продовжить рух на транспортному засобі, нехтуючи нормами законодавства. А тому, рішення поліцейських про не вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія у даному випадку, не розцінюється судом, як порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Згідно п.п. а), б) п. 2.9. Постанови, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Відповідно до п. 2.5. Постанови, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєному стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №088746 від 31.12.2022, відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, результатом тесту №1657, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до висновку, що його вина доведена, дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оштрафувати його на 1000 (одну тисячу) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва