Справа № 456/2446/23
Провадження № 3/456/1313/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

10 липня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Львів, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заміжньої, працюючої у Благодійному фонді «Карітас Стрийської єпархії УГКЦ», встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.05.2023 року близько 15:50 год. по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час керував велосипедом марки ARDIS по вул. Д. Вітовського у м. Стрий Львівської області та виїхав ним на проїзну частину дороги, створивши аварійну ситуацію, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю цього неповнолітнього велосипедиста та транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_3 , чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 6.6. Правил дорожнього руху, а названий транспортний засіб отримав механічні ушкодження, а його власникові було заподіяно матеріальних збитків.

Судові засідання щодо розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення призначалось суддею двічі, а саме: на 02.06.2023 року о 09:30 год. та на 10.07.2023 року о 09:15 год., у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськраойонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

ОСОБА_1 , будучи щоразу належно та завчасно повідомленою про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судові засідання не з`являлася, про причини своєї неявки кожного разу суддю не повідомляла. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП щоразу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Стрийського міськрайонного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за її відсутності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якої не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі про адміністративне правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 150 СК України закріплюються такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Відповідно до підпункту «б» пункту 6.6. Правил дорожнього руху, велосипедисту забороняється рухатися по автомагістралях і дорогах для автомобілів, а також по проїзній частині, коли поряд облаштовано велосипедну доріжку.

Визначення дорожньо-транспортної пригоди наведене у пункті 1.10. Правил дорожнього руху, за змістом котрого дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлює стаття 124 КУпАП.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених 3 або 4 ст. 173-4 цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 18.01.2023 року виповнилося чотирнадцять років, наведених вище вимог законодавства не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 353715, котрий складений 02.05.2023 року інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Гаврильчуком А.Р. відносно ОСОБА_1 як матері її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 278630, котрий складений 03.05.2023 року інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Єрегою Н.І. відносно ОСОБА_3 як водія транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, якому ставиться у провину те, що він 02.05.2023 року близько 15:50 год. по вул. Д. Вітовського у м. Стрий Львівської області здійснив зіткнення із неповнолітнім велосипедистом, який виїхав з прибудинкової території на проїжджу частину дороги, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 23, пунктів 12.1, 12.3. правил дорожнього руху;

- протоколом огляду місця дорожнього-транспортної пригоди від 02.05.2023 року за участі водія транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 та неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.05.2023 року за участі водія транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 та неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.05.2023 року, відповідно до яких остання підтвердила обставини, зазначені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення відносно неї, котрі підтверджують факт ухилення нею від виконання батьківських обов`язків по відношенню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 18.01.2009 року виповнилося 14 років;

- письмовими поясненнями водія транспортного засобу марки OPEL моделі ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 щодо обставин, зазначених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, котрі підтверджують факт порушення її неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Правил дорожнього руху України, котрі, з-поміж іншого, призвели до названої дорожньо-транспортної пригоди.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 18.01.2023 року виповнилося 14 років, 02.05.2023 року вчинив правопорушення, відповідальність за котре передбачено ст. 124 КУпАП, що, власне, підтверджується наявними у цій справі матеріалами.

Проте, вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, суддя дотримуючись вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь її вини, наявність на її утриманні зазначеного неповнолітнього сина, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу у мінімально визначеному санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. На переконання судді, застосування названого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись статтями 8-9, 23, 33-35, 40-1, 184, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/tax та https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/paying.

Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН