Справа № 161/6842/23 Провадження №33/802/409/23 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2023 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнана винною за те, що вона, перебуваючи на посаді директора Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості 15.03.2023 неправомірно відмовила в наданні інформації на запит адвоката Міщук І.В. від 24.02.2023.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію постанови вона отримала лише 30.05.2023.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що копію постанови вона отримала лише 30.05.2023 і тому не могла подати апеляцію у визначений ст.294 КУпАП строк.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

24 травня 2023 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 була відсутня (а.с.104).

Однак, ОСОБА_1 була належним чином та завчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи щодо неї, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.97 зворот). Заяв чи клопотань ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду матеріали даної справи не містять.

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 05 червня 2023 року (з урахуванням неробочих днів).

Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 подала через засоби поштового зв`язку лише 08 червня 2023 року, що стверджується штемпелем на конверті «Укрпошта», доданим до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 05 червня 2023 року (із урахуванням неробочих днів).

Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови 30.05.2023 і тому вона не мала можливості подати апеляційну скаргу у строк, визначений ст.294 КУпАП, є голослівними, так як не підтверджені жодними доказами, а тому не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 отримала копію постанови 30.05.2023, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, який закінчився 05 червня 2023 року.

Тобто, навіть після отримання копії постанови ОСОБА_1 мала достатній час для написання апеляційної скарги. Зважаючи на те, що їй було достовірно відомо про дату та місце розгляду справи щодо неї (а.с.97). При цьому ОСОБА_1 не подавала жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи.

Отже, доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2023 року щодо неї та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2023 року щодо неї відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов