Справа №443/548/23
Провадження №3/443/267/23
ПОСТАНОВА

іменем України

13 квітня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за статтями 124, 122-4 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 28.03.2023 о 21 год 06 хв у м.Ходорів по вул. Львівська, 34 Стрийського району Львівської області керуючи автомобілем марки «ВMW 520 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху під час засліплення, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 . При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила вимоги пунктів 1.5., 2.3 «б», 12.1, 13.1, 19.3. ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 28.03.2023 о 21 год 06 хв у м. Ходорів по вул. Львівська, 34 Стрийського району Львівської області керуючи автомобілем марки «ВMW 520 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна, чим порушила вимоги пункту 2.10 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 122-4 КУпАП

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнала повністю, підтвердила достовірність наведених у протоколах обставин, щиро розкаялася.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією статті 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Приписами пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі ПДР), встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків..

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом положень підпункту «а» пункту 2.10. ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог пункту 12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з положеннями пункту 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Нормою пункту 19.3. ПДР передбачено, що у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №475747 від 29.03.2023, згідно з яким ОСОБА_1 28.03.2023 о 21 год 06 хв в м.Ходорів по вул. Львівська, 34 Стрийського району Львівської області керуючи транспортним засобом порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №475746 від 29.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 28.03.2023 о 21 год 06 хв у м. Ходорів по вул. Львівська, 34 Стрийського району Львівської області керуючи транспортним засобом залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна;

заявою ОСОБА_2 , якою він повідомив начальника ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок ДТП;

схемою місця ДТП, яка сталася 28.03.2023, в якій схематично зображено транспортний засіб, який до нього причетний, його розташування по відношенню до інших об`єктів на місці події, зазначено дані водія цього трансопртного засобу, дані пішохода, а також пошкодження, яких зазнав вказаний транспортний засіб;

поясненнями ОСОБА_2 , які відповідають викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення обставинам;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення та даними нею у суді добровільно, за вланої згоди, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, підтверджують викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини, та в яких вона визнала вину у вчиненні зазначених правопорушень.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним:

факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП;

факт залишення ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП;

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Суд враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень; ступінь її вини у вчинених правопорушеннях, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винної, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, і накласти стягнення:

за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

за статтею 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів