ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1187/23 Справа № 202/5660/22 Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Петрика В.В. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року водій ОСОБА_1 14 серпня 2022 року о 18.05 год. в м.Краматорську на перехресті вул.Бібліотечної та вул.Волгодонської керував т/з, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, тест № 95, результат 1,10%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду змінити в частині накладення стягнення, накласти адміністративне стягнення без позбавлення права керувати транспортними засобами, виключити з резолютивної частини постанови абзац Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що оскаржувана постанова була винесена 21 квітня 2023 року, останнім днем подачі апеляційної скарги було 30 травня 2023 року, що було вихідним днем, а тому останнім днем подачі апеляційної скарги було 01 травня 2023 року і саме в цей день засобами електронної пошти і було подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, а тому не може бути позбавлений права керування транспортними засобами. Вказує, що абзац з резолютивної частини постанови: Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень. є передчасним та повинно вирішуватись в процесі виконання постанови.

ОСОБА_1 та захисник Петрик В.В.у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справу не надходило, у зв`язку з чим справу розглянуто за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 21 квітня 2023 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що копія оскаржуваної постанови була доставлена на електронну пошту захисника 25 квітня 2023 року, а апеляційна скарга вперше подана до суду першої інстанції 02 травня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності учасників справи, копію оскаржуваної постанови захисник отримав 25 квітня 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини справи та висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про відповідальність в частині накладення додаткового стягнення апеляційний суд приходить до наступного.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Із наявної в матеріалах справи довідки відділення адміністративної практики батальйону ПП в м.Краматорську та м.Слов`янську УПП в Донецькій області від 15 серпня 2022 року слідує, що ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає, що застосований судом першої інстанції захід адміністративного стягнення не відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбаченим чинним законом про адміністративні правопорушення та ст. 33 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобом строком на один рік підлягає зміні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про помилкове посилання в резолютивній частині постанови на ст. 308 КУпАП, слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в резолютивній частині оскаржуваної постанови судом першої інстанції містяться посилання на правові наслідки, передбачені ст. 308 КУпАП.

Однак, згідно з главою 27 КУпАП ці питання знаходяться поза компетенцією суду і відносяться до іншої стадії - провадження по виконанню постанови про накладення штрафу, яке вступило в законну силу і відноситься до повноважень державної виконавчої служби.

Суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен винести одну із постанов, передбачених ч. 1 ст. 284 КУпАП, при цьому положеннями ст. 283 КУпАП, що визначають зміст постанови про накладення адміністративного стягнення, не передбачено викладення в постанові роз`яснення про порядок виконання накладеного стягнення.

Таким чином суддя, застосовуючи стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, вийшов за межі судового розгляду справи, даючи роз`яснення щодо порядку виконання постанови судді щодо стягнення суми штрафу.

При цьому необхідно зауважити, що постанова судді про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу виконується в порядку, передбаченому ст.ст.307 - 310 КУпАП, після набрання постановою законної сили, тобто на стадії виконання постанови після її звернення до виконання, а не на час судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Петрика В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Петрика В.В. задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Вважати, що на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Виключити з резолютивної частини постанови абзац Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот