СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3946/23
пр. № 3/759/2454/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №379041 від 27.02.2023 р. ОСОБА_1 , 27.02.2023 р. о 10:20 год. у Київській області, с. Чайки по вул. Антонова, 2 керував автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (ун. №756/7940/22).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (ун. №761/23317/22).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, вказує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, згоден був його пройти лише за умови участі правозахисника у процедурі огляду.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного сп`янінняє: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Як встановлено судом з відео доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 10:20 год. О 10:52 год. ОСОБА_1 повідомив про те, що телефонував адвокату, який буде за годину-півтори. Об 11:00 год. ОСОБА_1 на підставі направлення на огляд доставлено до закладу охорони здоров`я , де останній заявив, що від проходження огляду не відмовляється, але такий огляд погоджується пройти за умови присутності його правозахисника. Об 11:35 год. ОСОБА_1 було повідомлено, що процедура огляду завершена.

Суд наголошує, що обов`язкова участь захисника при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння чинним законодавством не передбачена. Правом на юридичну допомогу адвоката згідно ст. 268 КУпАП особи забезпечується при розгляді справи. Такою правовою допомогою в повній мірі ОСОБА_1 мав змогу скористатись при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, однак не скористався нею.

Крім того, жодних доказів на підтвердження того, що працівниками поліції вчинялися перешкоди в реалізації ОСОБА_1 права на захист, матеріали справи не містять.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, протягом тривалого часу працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте він своєї згоди не надав, всіляко ухилявся від прямої відповіді на згоду, не проявляв прямої дії на виконання законної вимоги працівників поліції, тобто вчиняв пасивні дії, які виражали його намір такий огляд не проходити.

Вказана поведінка особи свідчить про відсутність його наміру проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, тому працівники поліції правомірно розцінили такі дії як відмову від проходження огляду.

Саме таку поведінку ОСОБА_1 у її сукупності суд розцінює як відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проаналізувавши вищенаведені докази з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку, суд вважає їх достатніми для того, щоб дійти висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Санкцією частини третьої статті 130 КУпАП передбачене покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до положень частини першої ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки за довідкою про визначення належності транспортного засобу автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол серії ААБ№379041 від 27.02.2023 р., у якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу, рапорт поліцейського, реєстраційну картку транспортного засобу, довідку про визначення належності транспортного засобу, довідку про визначення повторності порушення, диск з відеозаписом, доходить висновку про доведеність вини правопорушника.

На підставі викладеного, з метою виконання завдань КУпАП та запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу за санкцією ст. 130 ч. 3 КУпАП.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 33-35, 124, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КпАП України та застосувати адміністративне стягнення у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Постанова є виконавчим листом, який підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 (трьох) місяців.

Суддя І.Ю. Єросова