Житомирський апеляційний суд
Справа №282/320/23 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Микитюка Віктора Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Микитюка Віктора Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 02 травня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 08.03.2023 о 06 год. 29 хв. на а/д м.Бердичів - смт.Любар, керував транспортним засобом МТЗ-82 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Микитюк В.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, на те, що висновки суду ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах. Зокрема вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, а не в стані алкогольного сп?яніння, як визначено ч.1 ст.130 КУпАП, таким чином правопорушення не відповідає диспозиції вказаної статті, отже, відповідальність за вчинене діяння виключається. Окрім того, у водія не було відібрано письмове зобов`язання не керувати транспортним засобом після встановлення поліцейськими факту перебування останнього в нетверезому стані, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зіст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Як зазначено вст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимогст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023, у відповідності до якого ОСОБА_1 08.03.2023 о 06 год. 29 хв. на а/д м.Бердичів - смт.Любар, керуючи транспортним засобом МТЗ-82 мав ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), результат пройденого тесту показав 0,20 % проміле, чим останній порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3); роздруківкою Alkotest-6820 від 08.03.2023 з результатом 0,29% (проміле алкоголю в крові) (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №467092 від 08.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст. 121-3, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.9); відеозаписами обставин події (а.с.8).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням останнім ПДР. ОСОБА_1 було повідомлено за якими ознаками пропонується пройти огляд на стан сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) і жодних заперечень з цього приводу не надійшло, останній безумовно погодився із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів, ніяких заперечень не виказував. Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Суддя місцевого суду правильно не взяв до уваги доводи захисника про те, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п.2.9 а ПДР, оскільки це спростовується протоколом, у якому чітко вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, пройшов огляд на стан сп?яніння, результат якого показав 0,29% (проміле алкоголю в крові), тобто, перевищення допустимої норми. Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому, працівниками поліції його дії правомірно кваліфіковано ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в наявному у матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що поліцейськими не виконано вимоги закону щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що виключає наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП, про що також правильно зазначив суддя місцевого суду в своїй постанові.

Доводи захисника про те, що вид адміністративного стягнення, застосований суддею, не відповідає положенням закону є такими, що не узгоджуються з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 24 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд не зобов`язаний вказувати у постанові, якими саме транспортними засобами особа, притягнута до адміністративної відповідальності, позбавляється права керування.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Микитюка Віктора Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 02 травня 2023року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич