Справа № 525/329/23
Провадження №3/525/205/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., у ході розгляду матеріалів, які надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11.04.2023 ОСОБА_1 визнано винною у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно матеріалів справи встановлено, що 24.03.2023 о 15 год. 00 хв. громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх двох неповнолітніх дітей: гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ст. 150 СК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно п. 1.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N34/166/131/88 , зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N387/3680 ( далі Правила), опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Відповідно до п.п. 1.2 Правил, опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.

Відповідно до п.п. 1.3 Правил, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно ст. 282 КУпАП орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

Отже, за вказаних обставин, суддя вважає необхідним вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяють вчиненню ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ст. 184 КУпАП, та довести вищевикладені обставини до відома Виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, як органу опіки та піклування.

Керуючись ст. 282 КУпАП,

у х в а л и л а

Обставини викладені в даній постанові довести до відома Виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, як органу опіки та піклування, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

Про вжиті заходи повідомити Великобагачанський районний суд Полтавської області у місячний строк з дня отримання копії даної постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Прасол