Справа № 308/5410/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 16.03.2023 о 10.30 год. неналежним чином виконувала свої обов`язки щодо виховання своїх дітей, а саме: ОСОБА_2 , 2014 р.н. та ОСОБА_3 , 2012 р.н., внаслідок чого останні без поважних причин пропустили більше 10 днів навчання в Ужгородській гімназії №13, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

У суд 12.04.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у протоколі, про причини неявки суд не повідомила.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без її участі.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №823974 від 20.03.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано час, місце та з якого вбачаються обставини вчиненого правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.03.2023, в яких серед іншого зазначила, що діти через хворобу не відвідували навчання однак медичного підтвердження немає, копією подання директора Ужгородської гімназії №13 М.І. Савко від 15.03.2023 за №51, рапортом працівника поліції від 20.03.2023.

Крім того, до протоколу додано копію постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2022 року (справа №308/14685/22), якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, належних висновків не зробила, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 184, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило