Справа № 734/395/23 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/4823/291/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Воробцова Р.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Воробцова Р.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 28 січня 2023 року о 19 год. 55 хв. на 98 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) у Чернігівському районі Чернігівської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального приладу «Drager» Alcotest 7510, прилад № ARLM-0325, результат - 1.38 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Воробцов Р.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисної складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм процесуального права. На думку апелянта, процедура проходження огляду його підзахисної на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Акцентує увагу на тому, що відеозапис не є безперервним та не відображає усіх обставин даної події і на ньому відсутній сам факт зупинки та керування його підзахисною транспортним засобом. Також, ставить під сумнів результати приладу Драгер за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність в матеріалах справи документів підтверджуючих проходження його технічного обслуговування. Також, на думку апелянта, рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення захисника (в режимі відеоконференції), який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №463062 від 28.01.2023 року, ОСОБА_1 28 січня 2023 року о 19 год. 55 хв. на 98 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) у Чернігівському районі Чернігівської області керувала транспортним засобом Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального приладу «Drager» Alcotest 7510, прилад № ARLM-0325, результат - 1.38 проміле.

Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердила своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написала «згодна», що підтверджує її згоду, на той період часу, з даними результатів огляду (а.с.5).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу "Драгер", результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,38 проміле, з результатом остання погодилась та поставила свій підпис (а.с.10).

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається (а.с.11), що ОСОБА_1 не заперечувала факт керування транспортним засобом та зазначала, що їде до своєї матері у м. Київ. У подальшому, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у неї явні ознаки алкогольного сп`яніння і їй було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодилась пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат огляду 1,38 проміле. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово зазначала, що вживала алкоголь та погодилась із результатами огляду.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо неї, ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять.

Також, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодною з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшла та медичний висновок не надала.

Посилання захисника про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та отриманий результат огляду 1,38проміле і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

При цьому апеляційний суд не знаходить підстав для визнання рапорту поліцейського недопустимим доказом, оскільки жодних порушень, які тягнуть визнання доказу недопустимим, апелянтом вказано не було, а твердження про упередженість працівників поліції є лише припущенням та не свідчить про автоматичну недопустимість цього доказу.

Твердження апелянта, про те, що на відеозаписі відсутній сам факт зупинки транспортного засобу, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисною уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, її особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Воробцова Р.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач