Справа № 487/1917/23
Провадження № 3/487/969/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Лагода А.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

06.02.2023 року біля 10 00 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ухилялась від належного виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», щодо створення належних умов життя відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме антисанітарні умови проживання в квартирі, діти не доглянуті і брудні. Вказаним вчинила правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт скоєння особою, що притягається до адміністративної відповідальності вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 536662 від 06.02.2023 року, актом обстеження умов проживання, рапортом, поясненнями та іншими доказами.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», тобто остання своїми діями скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини які пом`якшують або обтяжують відповідальність і вважає за необхідне накласти на особу стягнення у виді попередження.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме враховуючи майновий стан сторони.

Виходячи з викладеного, враховуючи, майновий стан ОСОБА_1 , а саме те, що остання не працює та має на утриманні малолітніх дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останньої від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 276-280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною та притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.А. Лагода