П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з відділу Державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1966 р.н., мешканця АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №0014320 від 07.02.2023 з`ясовано, що 07.02.2023 об 11 год. 45 хв. в м. Ужгороді на пр. Свободи, 51 ОСОБА_1 на т/з марки Skoda р.н. НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення одного пасажира на таксі без державної ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності». Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час і дату судового розгляду був повідомлена, зокрема шляхом розміщення відповідної інформації про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полгає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом;

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом оцінено наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зокрема фотоматеріали автомобіля марки Skoda р.н. НОМЕР_1 з «шашкою» на такому, на яких видно, що в автомобілі знаходиться пасажир; зізнавальними поясненнями особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , наявними в протоколі, який не заперечує факт «підробітку» водієм таксі, що пояснює тим, що офіційної роботи не має упродовж трьох років, потребує заробітку, тому що мати хворіє, за якими в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП й підтверджується її вина.

Враховуючи вищезазначене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, та з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування додаткового стягнення у виді конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 164, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу

України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд постановив:

ОСОБА_1 , 1966 року народження визнати винним за ч. 1 ст.164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , 1966 року народження на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов