ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/8890/21 Номер провадження 33/814/287/23Головуючий у 1-й інстанції Невеніцин Є.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Алексєєвої А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06.06.2021 о 03.00 год керував автомобілем «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Клочківській,244 м. Харкова з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та в КНП ХОР ОНД у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по страві закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеодоказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а наданий суду диск з відеозаписом переглянути неможливо через пошкодження.

Вважає, що пояснення свідків не можуть братися як докази, так як у поясненнях не зазначено марки автомобіля, з пояснень не вбачається, що вони вказують на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, так як на час коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Крім цього захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, так як в судовому засіданні він не був, копію постанови отримав 31.08.2021.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови необхідно зазначити таке.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, копію постанови захиснику було вручено 31.08.2021, а апеляційну скаргу він подав 02.09.2021.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду пропущений з поважних причин, а тому даний строк підлягає поновленню.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, у своїх заявах ОСОБА_1 та його захисник просили розглядати справу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівники патрульної поліції, у разі наявності ознак, проводять огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спільний наказ МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки чи в медичному закладі в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків, направленням на огляд водія, рапортом інспектора УПП та іншими матеріалами.

Оцінивши зазначені докази, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з рапорту інспектора УПП від 06.06.2021 під час патрулювання вказаного числа надійшов виклик про ДТП за адресою: м. Харків вул. Клочківська,244. Прибувши на місце події працівниками поліції було зафіксовано ДТП за участю водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У обох водіїв зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Місце та час ДТП підтверджує свідок ОСОБА_3 у своєї письмових поясненнях. Окрім того, як вказує свідок, обоє водіїв транспортних засобів учасників ДТП, з його точки зору, перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Отже доводи захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом спростовуються рапортом працівника поліції та поясненнями свідка.

Фактично, захисник в апеляційній скарзі, не заперечує про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а вказує, що на час приїзду працівників поліції ОСОБА_1 вже не їхав. При цьому в апеляційній скарзі не оспорює факт того, що ДТП були вчинено не за участю ОСОБА_1 .

Відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків, які засвідчили зазначені в ньому обставини своїми підписами у протоколі та надали письмові пояснення. Не заперечував проти обставин, викладених в протоколі і сам ОСОБА_1 , так як підписав протокол без будь-яких зауважень.

До того ж в поясненнях свідків не повинно бути зазначено марку автомобіля, яким керувала особа, що притягається до адміністративної відповідальності, так як вказані свідки мають засвідчили лише факт відмови від проходження огляду. Не уповноважені дані свідки і встановлювати ознаки алкогольного сп`яніння у водія.

Щодо доводів захисника про відсутність відеодоказу події, необхідно зазначити таке.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто факт відмови від проходження огляду може бути зафіксовано як відеозаписом, так і свідками при відсутності відеозапису.

У даній справі відмова ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння повною мірою зафіксована участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Поліцейськими правомірно було залучено для належної процесуальної фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння даних свідків, оскільки працівники поліції, будучи обізнаними з технічними особливостями роботи штатних боді-камер, розуміючи тривалість оформлення адміністративних матеріалів у ситуації, та ризик втрати доказів у вигляді відеозапису під час проведення огляду водія, завбачливо та законно залучили до вказаної процедури свідків, наявність яких є самостійною та достатньою доказовою базою для належної фіксації відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 251 КУпАП пояснення свідків є окремим процесуальним джерелом доказів. При цьому, участь поліцейських у їх складенні сама по собі не спотворює їх доказового значення, залучені поліцейськими свідки з числа сторонніх осіб не володіють спеціальними знаннями та навичками щодо фіксації певного кола обставин та юридичних фактів, з якими закон пов`язує настання адміністративної відповідальності. Залучення свідків та звернення їх уваги на істотні обставини правопорушення працівниками поліції фактично є їх службовим обов`язком, передбаченим ч. 2 ст. 251 КУпАП. Тому складання пояснень свідків на друкованих бланках не суперечить вимогам чинного законодавства.

Отже доводи апеляційної скарги про відсутність доказів адміністративного правопорушення є безпідставними.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику адвокату Алексєєвої А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Алексєєвої А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко