Справа № 136/393/23
провадження №3/136/144/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі захисника-адвоката Мочульської-Собчук Ж.А., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2023 о 02 год. 30 хв. по вул. Столярського, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності але за участі його захисника Мочульської-Собчук Ж.А.

У судовому засіданні захисник Мочульська-Собчук Ж.А. просила суд провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, аргументуючи свою позицію у письмовому поясненні, відповідно до якого ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом. При цьому, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено працівниками поліції із грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки він не був проведений на місці зупинки транспортного засобу, не було залучено двох свідків, а проведений в медичному закладі огляд невідомою особою, а не лікарем, відтак такий огляд є недійсним. У той же час доданий в якості доказу відеозапис є неналежним доказом, так як є фрагментарним, а не безперервним, а протокол як доказ не може бути достатнім на підтвердження вини ОСОБА_2 , оскільки містить дописки, у зв`язку з чим, просила провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, вислухавши захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №312404, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище. Як убачається із протоколу ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання протоколу, у зв`язку із чим внесено додатковий запис про направлення копії протоколу порушнику за вих.. №2905/229/01-2023;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.03.2023 складеного о 02:36 год.;

- рапортом працівника поліції Суходольської В. від 04.03.2023, відповідно до якого констатовано, що 04.03.2023 о 02 год. 30 хв. по вул. Столярського, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., у комендантську годину було зупинено гр. ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , та допустив порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування із водієм було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення покрову обличчя, порушення ходи. На місці зупинки транспортного засобу водій відмовився від огляду, у зв`язку із чим був доставлений в медичний заклад, де проведено огляд за допомогою Алкотестера Драгер, проба позитивна результат першого тесту 0,71%0 та результат другого тесту 0,60%0;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.03.2023 за №34, який підписаний лікарем ОСОБА_3 , відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який містить три файли, на яких зафіксовано, як поліцейський автомобіль за допомогою проблискових маячків синьо-червоного кольору та звукового сигналу зупиняє автомобіль, який рухається попереду ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , працівник поліції підходить до зупиненого автомобіля, з якого вийшов гр. ОСОБА_1 .. Працівник поліції вказує на причину зупинки (порушення комендантської години) та запитує куди рухається, на що останній відповідає, що підвозить знайому в с. Попівка. На наступних відеозаписах відображено, як працівники поліції вказують на ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погоджується вказавши, що огляд бажає пройти в медичному закладі, в подальшому працівники поліції супроводжують ОСОБА_1 до медичного закладу, в якому здійснюється його огляд, двічі за допомогою Алкотестера Драгер, проба позитивна результат першого тесту 0,71%0 та результат другого тесту 0,60%0. ОСОБА_1 поводить себе зухвало, вказує на вживання спиртних напоїв, а саме пива.

Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає неспроможними доводи захисника в частині того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто стояв біля нього та про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки під час судового розгляду справи із переглянутого судом безпосередньо відеозапису достовірно встановлено рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що попало в об`єктив камери та така обставина ним не заперечувалась при спілкуванні з працівниками поліції, оскільки той повідомив, що підвозить знайому в с. Попівка. При цьому, із відеозапису встановлено, що підставою зупинки автомобіля ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 було порушення комендантської години, що є підставою для перевіряти документів, що посвідчують особу та з`ясовування чи може людина перебувати на вулиці в цей час та підтверджується відповідно годинами зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, в результаті спілкування працівників поліції із водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які озвучені водієві та стали підставою для пропозиції пройти огляд в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що водій погодився у медичному закладі.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, оскільки матеріали справи містять відеозапис вказаних подій.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, які суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що законодавцем закріплено у ст.266 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи захисника в частині внесення додаткових відомостей до протоколу, що є порушенням прав особи, яка притягується до відповідальності, оскільки додатковий запис внесений працівниками поліції про направлення копії протоколу в адресу порушника, у зв`язку із тим, що останній відмовився від його отримання, про що було зазначено у протоколі шляхом внесення запису про це.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції не пропонувалось пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про порушення встановленого законом (статтею 266 КУпАП) порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, суд не вважає спроможними тому що відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже наявні у справі докази підтверджують, що поліцейський діяв відповідно до вищезазначеної Інструкції, а тому підстав вважати, що працівником поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів чи проведення огляду на стан сп`яніння немає.

Суд вважає безпідставними твердження захисника в частині проведення огляду не повноважною особою, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.03.2023 за №34, підписаний лікарем ОСОБА_3 , відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, підстав ставити такий доказ під сумнів у суду не має, а інших доказів на спростування вказаних обставин суду не надано.

Посилання захисника на те, що відеозапис, як доказ є недопустимим і не може прийматися судом, оскільки відеозапис з боді - камери поліцейського інспектора здійснювався не безперервно, а є фрагментарним, суд не приймає до уваги, оскільки виходячи з меж доказування у справах про адміністративне правопорушення, для справи не має доказового значення відомості, які зафіксовані на боді-камері поліцейських з моменту початку виконання ними своїх службових обов`язків і до остаточного оформлення матеріалів, всі обставини, які мають істотне значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, а саме відмова водія транспортного засобу, у якого наявні очевидні ознаки алкогольного сп`яніння від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведення огляду в медичному закладі, за наслідками якого результати тесту підтвердили факт перебування особи в стані сп`яніння, у зв`язку із чим суд вважає вказаний доказ належним, достовірним та допустимим.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази підтверджують, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння з застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування, оскільки як було встановлено судом, ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 30, 33, ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН