Справа № 461/914/23 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/424/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника Каленчука Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Каленчука Геннадія Гаррійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 березня 2023 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді, 28 січня 2023 року о 01 год. 00 хв. у м. Львові на вул. І. Франка, 84, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», прилад 0202 під час безперервної відеофіскації тест №1462, результат огляду позитивний та становить 0,38% проміле.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Каленчук Г.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 березня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суддею суду першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки судове засідання 8 березня 2023 року відбулось без участі останньої; ОСОБА_1 не отримувала жодних повісток про проведення судового засідання. Під час розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, мала намір довести свою невинуватість та надати відповідні докази цього.

Як зазначає захисник, ним зібрані докази, які пом`якшують ступінь вини ОСОБА_1 , зокрема: довідки про склад сім`ї та інвалідність її сина.

З огляду на порушення права ОСОБА_1 на захист, апелянт вважає, що рішення судді суду першої інстанції підлягає скасуванню.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник Каленчук Г.Г. подану апеляційну скаргу підтримали, просили пом`якшити покарання, призначене ОСОБА_1 , та не позбавляти її права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними в справі доказами і ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Стосовно покликання апелянта про порушення права ОСОБА_1 на захист, то таке не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як слідує за матеріалів справи, 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 на адресу, вказану останньою у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №453509 від 28 січня 2023 року, а саме: м. Львів, вул. Джерельна, 39/19, скеровано судову повістку про проведення судового засідання у цій справі 8 березня 2023 року о 09:00 год.

Окрім цього, 14 лютого 2023 року на сайті Галицького районного суду м. Львова розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 8 березня 2023 року о 09:00 год.

Таким чином, суд першої інстанції вживав усіх заходів для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, однак остання на розгляд справи не з`явилась, захисника для представництва її інтересів у місцевому суді не залучила.

При цьому апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 знала про складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №453509 від 28 січня 2023 року, працівники поліції довели до відома останньої, що розгляд справи здійснюватиметься Галицьким районним судом м. Львова, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце проведення судового розгляду, а тому апеляційний суд вважає, що право останньої на захист судом першої інстанції не було порушено.

Водночас, докази, які, на думку сторони захисту, пом`якшують ступінь вини ОСОБА_1 , були долучені до апеляційної скарги та таким надана оцінка апеляційним судом.

Зокрема, адвокатом Каленчуком Г.Г., на підтвердження апеляційних вимог, долучено: лист начальника ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області П.Лихача за №17аз/41/01/09-23 від 16 лютого 2023 року про те, що ОСОБА_1 має позитивну характеристику за місцем проживання, громадський порядок та спокій громадян не порушує, алкогольними напоями не зловживає, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, не спілкується; остання доглядає за своїм сином, який є інвалідом ІІ групи, та за матір`ю-пенсіонером; характеристику директора ЛКП «Варшавське-407» О.Гадьо та майстра ЛКП «Варшавське-407» О.Литвин про те, що скарг від сусідів з місця проживання та мешканців мікрорайону в ЛКП «Варшавське-407» Шевченківського району м. Львова на ОСОБА_1 не надходило;виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витяг №2191 з реєстру платників єдиного податку; посвідчення НОМЕР_2 та свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , які підтверджують, що син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , є інвалідом з дитинства ІІ групи по зору.

Зазначені докази сторона захисту просить врахувати як підставу для пом`якшення покарання ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 8 КУпАП установлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 29 серпня 2017 року отримала посвідчення водія НОМЕР_4 , тобто така є водієм у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху.

За наведеного, покликання на те, що покарання, визначене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надто суворим та не відповідає характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення як на підставу для незастосування щодо неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки визначене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП покарання стосовно водіїв є безальтернативним. Водночас, ст. 22 КУпАП заборонено звільняти порушника, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що при обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Долучені до апеляційної скарги дані, що характеризують особу ОСОБА_1 та її сімейний стан, хоч і мають місце, однак не можуть стати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, у задоволенні апеляційної скарги адвоката Каленчука Г.Г. належить відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Каленчука Геннадія Гаррійовича в її інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк