г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/280/23
Номер провадження 3/213/292/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №395638 (далі адміністративний протокол), 07.01.2023 року в 22 год. 20 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Алма-Атинська, буд. 14водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Шевролет" днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом поряду відмовився із застосуванням технічних засобів відеофіксвації, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив справу закрити та пояснив, що він не керував автомобілем, за кермом була його дружина ОСОБА_2 , яка є власником цього автомобіля. 07.01.2023 дружині зателефонував знайомий і повідомив, що на стоянці автотранспорту у тварини - собаки, яка там охороняє місце стався приступ, він не знає що робити, оскільки йому здається, що собака зараз здохне, а вона ще й вагітна і попросив терміново приїхати та допомогти. Його дружина все життя займається собаками, лікує їх, приймає роди і вона зразу кинулась на допомогу. При цьому вже розпочиналась комендантська година і він вирішив в якості пасажира супроводити її. Спочатку він зупиняв її, проте вона і чути про це не хотіла і вони посварились з цього приводу. Отже дружина побігла до машини, він за нею, приїхали до міста стоянки, дружина вискочила з авто та побігла до собаки, авто стояв на ручнику, він залишився в авто, оскільки дружина не вимкнула двигун. Автомобіль стояв на ручному гальмі, не рухався, він пересів на водійське сидіння щоб виключити двигун і в цей момент під`їжджає поліцейський автомобіль. Він вийшов з автомобілю та зразу пішов до дружини, проте його було миттєво затримано поліцейськими та особами у військовій формі. Поводились з ним дуже грубо, погрожували насиллям та відправкою на бойові позиції. З самого початку він вказав, що не він керував транспортним засобом, що це не його авто, проте його не бажали чути і були лише погрози. Щодо пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння він повідомив поліцейському, що він не керував автомобілем. Все це підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського. Просить допитати в якості свідка його дружину, особу, яка її в той день викликала на допомогу, а також свідка, який підтвердить, що його дружина має досвід з лікування собак. Додатково пояснив, що дії поліцейського і осіб у військовій формі були грубими і агресивними, у зв`язку з чим він не бажав їх відводити до місця, де дружина лікувала собаку, оскільки через таке ставлення мав певні хвилювання та побоювання стосовно подальших дій поліцейських до них, претензій щодо порушення комендантської години тощо. А коли дружина повернулась, поліція вже уїхала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 07.01.2023 приблизно о 22 годині їй зателефонував знайомий і повідомив, що він знаходиться на стоянці автотранспорту по вул. Алма-Атинська, ремонтує авто, на цій же стоянці у собаки, яка її охороняє стався приступ, при цьому собака ще й вагітна і він просить якнайшвидше приїхати на допомогу, оскількивін не знає що робити і він впевнений, що собака може померти. Знайомий знає, що вона має досвід у лікуванні тварин. Почувши таке, вона схопила документи на своє авто та зразу виїхала. Її чоловік ОСОБА_1 почав зупиняти її і вона посварилась з ним, оскільки не бажала залишати тварину у біді, після чого чоловік вирішив через комендантську годину супроводити її. Автостоянка була їй відома, вона також знала цю собаку. Коли приїхали до місця стоянки вона кулею вискочила з автомобіля до собаки, чоловік залишився в автомобілі. Вона оглянула собаку, їй було дуже погано, потім зробила їй укол, через деякий час приступи болю завершилися і вона повернулась до чоловіка. Той розповів, що поки вона лікувала собаку поліція склала на нього протокол. При цьому, саме вона керувала автомобілем. Передає для огляду суду своє водійське посвідчення і технічний талон на автомобіль, який є її власністю.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є директором ТОВ "ПРЕМІОРІ ЛТД", у нього в товаристві є вантажний транспортний засіб ДАФ НОМЕР_2 , 07.01.2023 він знаходився з цим автомобілем на автостоянці відкритого типу по вул. Алма-Атинській в Інгулецькому районі, разом з водієм ремонтував на автомобілі помпу і планували вранці 08.01.2023 виїхати на цьому автомобілі до м. Запоріжжя. Про цю автостоянку, а саме про можливість там зупинитись з вантажним автомобілем на ніч йому повідомив його знайомий ОСОБА_1 , який проживав неподалік. 07.01.2023 вечером близько 22 години у собаки, яка живе на автостоянці і охороняє її почались приступи, він побачив, що вона ще й вагітна. Характер приступів був такий, що якщо не допомогти, то собака б померла. Він знав, що дружина ОСОБА_4 знається на лікуванні собак і зразу зателефонував їм, розказавши, що відбувається з проханням терміново допомогти. Дружина ОСОБА_4 зразу дала згоду і сказала, що виїжджає. Він вийшов її зустріти, побачив, як вона приїхала, вискочила з автомобіля і побігла разом з ним до собаки. ОСОБА_5 залишився в автомобілі, при цьому він не побачив його зразу. ОСОБА_6 зробила уколи собаці і після полегшення повернулась до автомобіля, він її проводив і побачив ОСОБА_7 , який розповів, що поки вони лікували собаку приїхала поліція і вже склала на нього протокол. Далі ОСОБА_6 сіла за кермо і вони уїхали. Підтверджує, що бачив як на автомобілі приїхала саме ОСОБА_8 , вона ним керувала і потім на ньому ж і уїхала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка викликалась за клопотанням ОСОБА_1 пояснила, що давно знає ОСОБА_10 , яка є дружиною ОСОБА_1 і неодноразово зверталась до ОСОБА_11 за допомогою через будь яку хворобу своєї собаки, оскільки ОСОБА_6 все життя займається собаками і вміє їх лікувати та приймати роди.

Нормативні акти, що передбачають відповідальність за дане адміністративне правопорушення та законодавство, яким керувався суддя при прийняття рішення.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, одною з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яка є первісною по відношенню до інших умов, є фактичне керування особою транспортним засобом. Особа, яка не керувала транспортним засобом не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Висновок судді за результатами розгляду справи.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові докази, а також відеозапис з бодікамери поліцейського, давши їм належну та всебічну оцінку у їх сукупності, враховуючи фактичні встановлені обставини та вищезазначені вимоги чинного законодавства приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступними підставами.

Так, на підтвердження обставин, викладених у Адміністративному протоколі відсутній жодний доказ керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У свою чергу відеозапис підтвердив те, що з моменту затримання поліцейським ОСОБА_1 , який вийшов із стоячого без руху автомобіля і направився у напрямок воріт, він повідомляв з самого початку, що він не керував цим автомобілем, що не він на ньому приїхав.

У свою чергу позиція ОСОБА_1 стосовно неналежного звернення службових осіб з проявом погроз і агресії у його бік знайшла своє підтвердження на відеозапису - під час затримання йому не повідомлено про законні причини таких дій, наявне звернення у грубій нецензурній формі - "закрой свій п****к та виконуй все...." тощо.

Таким чином, є повністю не доведеним те, що гр. ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для його притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.