Справа № 206/1290/23
Провадження № 3/206/758/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2023 о 10 год. 15 хв. в м. Дніпро, вул. Дрогобицька, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF 6940, д.н.з. НОМЕР_2 . Відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби у Луганській області № 57629721 від 25.07.2019, чим останній порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату судового засідання, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання 05.04.2023 не з`явився.

05.04.2023 розгляд даної справи було відкладено на 12.04.2023.

На електронну адресу суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Заруднього І.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

10.04.2023 на електронну адресу суду від захисника адвоката Заруднього І.В. надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Однак, станом на 12.04.2023 ОСОБА_1 та його захисник не з`явились до суду для ознайомлення з матеріалами даної справи.

12.04.2023 в судове засідання ані ОСОБА_1 , ані його захисник адвокат Зарудній І.В. не з`явились, до відеоконференції не приєднались. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зуруднього І.В.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник, будучи обізнаними про складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, не вжили заходів для явки до суду, не подали письмових заперечень проти протоколу або письмових пояснень, тому суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», серед іншого, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАПпідтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 458237 від 09.03.2023, відповідно до якого зазначено, що 09.03.2023 о 10 год. 15 хв. в м. Дніпро, вул. Дрогобицька, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF 6940, д.н.з. НОМЕР_2 . Відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби у Луганській області № 57629721 від 25.07.2019, чим останній порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 у протоколі не зазначені жодні зауваження або заперечення на вказані у протоколі обставини щодо вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Зазначено лише щодо відсутності у Дії відомостей щодо обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами;

- рапортом, відповідно до якого зазначено, що 09.03.2023 приблизно о 10 год. 40 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Дрогобицька, 1, було зупинено транспортний засіб ЗАЗ TF 6940, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час перевірки документів за базою даних ARMOR було встановлено, що останній обмежений у праві керування транспортним засобом постановою Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби у Луганській області № 5762972 від 25.07.2019, чим ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Тому на водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Подію зафіксовано на камери №№ 470329, 474359;

- копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.07.2019, ВП № 57629721, відповідно до якої старшим державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Олефіренко О.О. при примусовому виконанні судового наказу № 614/659/17, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач ОСОБА_2 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно судового наказу № 614/659/17, оскільки після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 25.07.2019 за період з 07.11.2018 по 25.07.2019 в сумі 19406,07 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців;

- копією судового наказу Борівського районного суду Харківської області, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 20.09.2017 і до досягнення ним повноліття;

- витягом з АСВП від 12.04.2023, відповідно до якого 07.11.2018 відкрито виконавче провадження № 57629721 приватним виконавцем Рубіжанського ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області СМУМЮ, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 . Стан ВП: примусове виконання.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно вимог ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч.ч. 1, 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 як батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини та виконувати судовий наказ № 614/659/17 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, однак свої батьківські обов`язки не виконував, 07.11.2018 приватним виконавцем Рубіжанського ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області було відкрито виконавче провадження.

Однак, з моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 стягнуті з нього аліменти на утримання сина не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 25.07.2019 за період з 07.11.2018 по 25.07.2019 в сумі 19406,07 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що стало обґрунованою підставою для приватного виконавця винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_1 тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 25.07.2019, копією судового наказу № 614/659/17, витягом з АСВП № 57629721 та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Щодо позиції ОСОБА_1 , що в застосунку Дії відсутні відомості щодо його обмеження у праві керування транспортними засобами, суд критично ставиться до такого твердження та вважає, що дії ОСОБА_1 направлені на уникнення від відповідальності як за несплату аліментів, так і за вчинене ним адміністративне правоопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , який не сплачував аліменти протягом тривалого часу, не виконував судовий наказ № 614/659/17, призвели до наявності заборгованості зі сплати аліментів та до таких наслідків, як встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Крім того, жодних доказів, які б спростовували винність ОСОБА_1 не були подані до суду ані самим ОСОБА_1 , ані його захисником.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 126, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 278,283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя К.С. Маштак