ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 866890 від 31.01.2023 року, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 867236 від 30.01.2023 року, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_3 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що між ним та його сестрою ОСОБА_3 існує давній конфлікт, який супроводжується систематичною агресією з її сторони до нього та налаштуванням матері проти нього.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 вчиняє насильство відносно неї та їх матері ОСОБА_2 систематично, ображає та погрожує.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_1 створює погано з нею поводиться.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є племінницями ОСОБА_1 та онуками ОСОБА_2 вказали, що конфлікт між їх дядьком та тіткою ОСОБА_3 виник давно, має систематичний характер, ініціатором та провокатором конфліктів завжди виступає ОСОБА_3 , яка налаштовує проти дядька ОСОБА_1 їх бабу. Дядько ОСОБА_1 завжди допомагає бабі по господарству, випадків образ з його боку не пам`ятають.

Свідок ОСОБА_6 , яка є подругою та сусідкою ОСОБА_1 , вказала, що між ним та його сестрою ОСОБА_3 існує давній конфлікт, при тому, що ОСОБА_7 є дуже хорошим сином, завжди опікується мамою, про випадки насильства їй нічого не відомо.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне об`єднати справу № 381/491/23, провадження № 3/381/505/23 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, зі справою № 381/514/23, провадження № 3/381/525/23 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ч.1 173-2 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі № 381/491/23, провадження 3/381/505/23.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

На підставі протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них документах, поясненнях потерпілих та показах свідків судом встановлено, що у сім`ї виник конфлікт, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілим чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено, оскільки з пояснень ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 встановлено, що у них виник конфлікт на побутовому грунті.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля відносно матері та сестри. Конфлікт, який виник між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , носить обопільний характер. Стверджувати, що внаслідок сварки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постраждали чи зазнали шкоди, немає.

При цьому, образливі висловлювання в межах конфлікту, який склався між ними, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди чи можливості її настання в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Так, конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Разом з тим, не у компетенції суду урегульовувати конфліктні ситуації в сім`ях у порядку норм КУпАП.

Суд вважає, що відсутня подія вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2, 279-280, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи №№ 381/491/23, 381/514/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушенняприсвоїти номер 381/491/23.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.Ю. Чернишова