Номер провадження 3/523/5028/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №426410 від 10 червня 2023 року, ОСОБА_1 10 червня 2023 року о 14 год. 41 хв. керуючи автомобілем марки «MG AS23» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. 7-а Пересипська, 9/2, м. Одеса, здійснила виїзд на залізничний переїзд коли рух через переїзд заборонено, а саме працював заборонний сигнал світлофора та повністю не піднявся шлагбаум, чим порушила п. 20.5 «в», «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. №1306.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, належними чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

Пунктом 20.5 «б», «в» Правил дорожнього руху встановлено, що рух через переїзд забороняється, якщо шлагбаум опущений або почав опускатися, увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаум.

Відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 426410 від 10 червня 2023 року.

Суддя також зазначає, що в протоколі зазначено про долучення відеозаписів з ПВР №471321, 474521, однак останні в матеріалах відсутні.

Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнала, про що назначила у графі «пояснення по суті порушення».

Так, пункт 20.5 «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. №1306, передбачає, що рух через переїзд забороняється, якщо шлагбаум опущений або почав опускатися. При цьому, з фабули правопорушення зазначеної у протоколі відносно ОСОБА_1 встановлено, що остання здійснила виїзд на переїзд, коли шлагбаум повністю не піднявся, в зв`язку з чим в діях останньої відсутні порушення вимог п. 20.5 «б» ПДР.

Крім того, відсутні докази вчинення порушення ОСОБА_1 вимог пункту 20.5 «в» ПДР, а саме того, що остання 10 червня 2023 року о 14 год. 41 хв. здійснила в`їзд на залізничний переїзд саме на заборонений сигнал світлофора чи при увімкненому звуковому сигналі.

З огляду на наведене суддя дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р.№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинності. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. У справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суду не надано, а в ході судового розгляду не здобуто достатніх та переконливих, поза розумним сумнівів доказів, порушення ОСОБА_1 вимог п. 20.5 «б», «в» ПДР України, як зазначено в протоколі, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 123, 221, 247, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: