ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1016/23 Справа № 210/597/23 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: захисника Руденка Ю.В., апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року виправлено описку в вищезазначеній постанові: вказано вірно в вступній та резолютивній частині постанови суду ініціали особи, вірно якої складено протокол як « ОСОБА_1 ».

Судом встановлено, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі адвокат Волощук В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2023 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він пропущений з поважних причин перебування в зоні бойових дій в Донецькій області. Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, порушенням права на захист, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що справу розглянуто за його відсутності, чим порушено його право на захист. Під час судового розгляду не було допитано працівників патрульної поліції, які зазначені в протоколі та рапорті, свідків, не переглянуто відеозапи з бодікамер працівників поліції. Вважає, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, не повідомили йому про причину зупинки, під час спілкування з ним не вказували про наявність ознак сп`яніння. Вважає, що суд безпідставно врахував як доказ рапорт працівника поліції. Звертає увагу, що судом першої інстанції не було встановлено всіх ознак адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

В судовому засіданні захисник Руденко Ю.В. апеляційну скаргу свого підзахисного ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, провадження у справі закрити з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою підлягає задоволенню, апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08 лютого 2023 року без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через суд першої інстанції 21 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності без належного повідомлення, спростовуються наявними матеріалами справи. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 422307 від 20.01.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , та дослідженого відеозапису вбачається, що останньому працівниками поліції роз`яснювалось про розгляд цього протоколу в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 08 лютого 2023 року о 10-00 годині, про що ОСОБА_1 розписався у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. Матеріали справи не містять будь-яких клопотань від ОСОБА_1 або його захисника про відкладення розгляду справи з підстав їх поважності. Даним обставинам суд першої інстанції правильно дав оцінку в оскарженій постанові.

Згідно зі ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містять встановлених саме судом першої інстанції обставин складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

При апеляційному розгляді встановлено, що 20.01.2023 року о 00 годині 47 хвилин в м. Кривий Ріг Металургійного району по вул. Олександра Васякіна, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці або медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що винним себе не визнає, на чому наполягала і його захисник Руденко В.Ю. під час судового розгляду в апеляційній інстанції, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених під час судового розгляду, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 422307 від 20.01.2023 року, зі змісту якого слідує, що 20.01.2023 року о 00 годині 47 хвилин в м. Кривий Ріг Металургійного району по вул. Олександра Васякіна, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці або медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2023 (а.с.2);

- рапортом інспектора від 20.01.2023 року, з якого встановлено, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 , в ході розгляду справи, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.3);

- довідкою ст. інспектора адміністративної практики від 20.01.2023року згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_4 (а.с.4);

- відеозаписом з БК 475476, НОМЕР_5 з якого вбачається факт керування транспортним засобом «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 , процедура виявлення ознак сп`яніння, які були повідомлені йому працівником поліції, відмови від проходження огляду на місці або в медичному закладі (фрагмент відеозапису «Clip 4» (0:05:34) та складання протоколу за фактом відмови від проходження огляду на встановлення факту сп`яніння, який було оголошено ОСОБА_1 , який проти зазначених в ньому обставин не заперечував (а.с.5).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про достатність належних та допустимих доказів для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

З відеозапису подій, який доданий поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які були повідомлені йому працівником поліції (фрагмент відеозапису «Clip 4», 0:05:34), запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, водій відмовився. Йому було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду на встановлення факту сп`яніння.

Матеріали справи не містять будь-яких клопотань від ОСОБА_1 або його захисника щодо виклику працівників поліції до суду, проте наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинки, повідомлення причин такої зупинки, ознак сп`яніння, виявлених у водія ОСОБА_1 , відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був досліджений судом.

Пунктом2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема ознаками алкогольного сп`яніння згідно п. 3 р. 1 вищевказаної інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що поліцейським було визначені ознаки алкогольного сп`яніння останнього, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Таким чином, поліцейським було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а отже, були законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду та із матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено 20.01.2023 року об 00.47 годині, тобто під час дії комендантської години, що вбачається із відеофрагменту «IMG_7839». Після чого працівниками поліції було перевірено документи та з`ясовано у ОСОБА_1 про наявність у нього в транспортному засобі недозволених і заборонених речей (відеофрагмент «Clip 0»). Під час спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що і зазначено в рапорті інспектора від 20.01.2023 року (а.с. 4) та складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не надано до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що ним було оскаржено дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Отже доводи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 422307 від 20.01.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 та долучені докази до справи є недопустимими доказами, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами, та приймаються судом як спосіб захисту, для уникнення відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмови особи, яка керує транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника, враховано стан здоров`я правопорушника ОСОБА_1 (а.с. 72).

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в силу п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору в усіх інстанціях у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, суд не вбачає підстав для стягнення з нього судового збору при ухваленні постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 130, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин