Справа № 125/58/23
Провадження № 33/801/577/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Єрмічова В. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., переглянувши адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , у межах його апеляційної скарги як особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на по-станову судді Барського районного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2022 року серії ААБ № 243485, складеного 30 грудня 2022 року о 20.44 годині поліцейсь-ким СРПП ВП № 1 Жмеринського РВП сержантом поліції Микулічем П. В., увечері 30 грудня 2022 року о 19.39 годині у м. Бар Вінницької області по вул. Героїв Май-дану ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21070», державний номер-ний знак НОМЕР_1 , у стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у вста-новленому законом порядку зі згоди водія проведений лікарем-наркологом за адре-сою: м. Бар, вул. Каштанова, 34. Результат огляду визначений у 1,76‰. Дана подія за участі водія ОСОБА_1 зафіксована нагрудним відеореєстратором поліцейсь-кого. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 2.9а Правил дорож-нього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , його захисника адвоката Не-вольчука С. П. про закриття провадження у справі відмовлено. ОСОБА_1 ви-знаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого части-ною першою статті 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засо-бами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на оскар-ження постанови суду першої інстанції, оскаржувану постанову скасувати, прова-дження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Скаржник вважає постанову суду незаконною, необгрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обгрун-товує наступними обставинами. Постанова суду проголошувалася без його участі, її копія йому не направлялася, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отри-мав у суді 29 травня 2023 року та зазначає, що суд не вирішив клопотання захисника Невольчука С. П. про закриття провадження у справі, у якій немає жодного доказу про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Знаходжен-ня особи у нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який не є у стані руху ( знаходиться у нерухомому стані ), не є доказом вчинення такою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. ОСОБА_1 зазначає у скарзі, що його огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного не прово-дився, однак у матеріалах справи міститься акт його огляду за допомогою Драгера 6510 із результатом у 1,76‰. Факт огляду скаржник заперечує, вважає такий доказ сфальсифікованим працівниками поліції. Огляд проведений у лікарні за допомогою алкотестера Драгер 6810, про який не вказано у доказах, наданих суду поліцією. Крім цього ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем. Скаржник вважає, що доставлення його поліцейськими у лікарню через годину після зупинки автомобіля свідчить про вчинення ними дій за ознаками злочину, передбаченого стат-тею 146 КК України. Посилаючись на відеозапис проходження огляду у лікарні, ОСОБА_3 вважає, що висновок лікаря-нарколога, інші докази у справі повинні бути визнані недопустимими, неналежними.

Скаржник вказує на нероз`яснення йому як водію поліцейськими на місці зупин-ки керованого ним автомобіля прав. Відеозйомка не є безперервною, тому також по-винна бути визнана недопустимим доказом, у протоколі про адмінправопорушення не зазначено, що відеодиск додається до матеріалів справи. Пославшись на норми права з питання, що має місце, на порушення судом першої інстанції його прав на захист, порушення процесу розгляду справи ОСОБА_1 просить скаргу задоволити, апеляційний перегляд справи здійснити без його особистої участі та без участі його захисника.

У судове засідання апеляційного суду особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_3 , його захисник адвокат Невольчук С. П. не з`явилися, будь-яких заяв від них суду не надходило, про місце, день та час розгляду справи вони повідомлені завчасно, про що у справі містяться належні докази ( а. с. 92 - 93 ). Ураховуючи ви-кладене в апеляційній скарзі клопотання про розгляд справи апеляційним судом у від-сутності скаржника та його захисника, убачається доцільним згідно із нормами статті 294 КУпАП дану справу переглянути у межах апеляційної скарги без участі ОСОБА_4 , його адвоката Невольчука С. П. Зазначеною статтею цього Кодексу передбачено, що а пеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду про-тягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які бе-руть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка по-дала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги і не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрун-тованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має пра-во, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ретельно проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеля-ційної інстанції, оцінивши у сукупності фактичні обставини цієї справи на підставі норм адміністративного законодавства та принципу справедливості у вирішенні пи-тання законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідаль-ності дійшов переконливого висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана судова постанова - без змін.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністра-тивні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обста-вин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення вико-нання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчинен-ню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання гро-мадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне право-порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право-порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають зна-чення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмініс-тративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ти-ми, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідаль-ності, а також працюючими в режимі фотозйомки ( відеозапису), які використовують-ся при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його захисника про закриття провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладаючи на нього визначене законом адміністративне стягнення, суд першої інстанції за участі у судовому засіданні захисника та ОСОБА_1 установив, зокрема, із його власних пояснень суду, що він керував транспортним засобом по вул. Героїв Майдану у м. Бар, де його на автомобілі із увімкненими проблисковими маячками почали зупиняти працівники поліції, тому він зупинив свій автомобіль поруч із магазином «Грош». Спілкування водія із правоохоронцями зафіксоване відеореєстратором, із якого убачається чітке роз`яснення ОСОБА_1 причини його зупинки, що спростовує доводи апеляційної скарги стосовно, нібито, не керування ОСОБА_1 автомобілем, що він сидів у автомобілі, який стояв без руху, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу. Дійсно, працівники поліції не могли підійти до автомобіля якби він рухався, але факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння є безперечним у цій справі і додаткової аргументації не потребує.

Апеляційний суд убачає доцільним зазначити, що відповідно до частин третьої, четвертої статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідаль-ності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які дода-ються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідаль-ності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд першої інстанції у постанові, яка наразі оскаржується, зазначив, що запере-чення ОСОБА_1 та його захисника з приводу вручення йому як водію копії протоколу про адміністративне правопорушення лише через два дні після його скла-дення, не роз`яснення прав та порядку освідування не відповідають дійсним обстави-нам справи, оскільки із відеозапису убачається весь перебіг події, а із протоколу про адміністративне правопорушення, у якому виокремлено роз`яснення водію його прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, од-нозначно слідує, що ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, йому роз-яснений порядок вручення копії протоколу, він проставив у цьому протоколі власно-ручний підпис. При цьому із невідомих причин ОСОБА_1 не скористався своїм правом та не виклав у протоколі свої заперечення щодо цього процесуального документа, пояснення з приводу його зупинки, оформлення решти відповідних доку-ментів, можливих заперечень щодо дій правоохоронців, допущених ними недоліків чи порушень його прав якщо такі мали місце.

Суд окремо зауважив, що дії службової особи, яка склала протокол про адмініс-тративне правопорушення, у передбаченому чинним законодавством порядку ОСОБА_5 не оскаржувалися. Щодо тверджень захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, та самого ОСОБА_1 про те, що остан-ній не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, то вказане спростовується відеозаписом події, де ОСОБА_1 двічі на запитання поліцейського та лікаря, чи вживав він алкогольні напої, відповідав про вживання ста грам о 9.00 годині ранку; його стан сп`яніння під час керування автомобілем засвідче-ний висновком лікаря-нарколога, підписаний ОСОБА_1 , і дана обставина доводить ознайомлення його як водія із результатом огляду без будь-яких зауважень у разі незгоди із висновком. Тому доводи ОСОБА_1 про порушення його прав та необізнаність із порядком освідування суд визнав безпідставними, такими, що не відповідають дійсності. У сукупності із іншими доказами, дослідженими під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 30 грудня 2022 року о 19.39 годині керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Героїв Майдану у м. Бар Вінницької області у стані алкогольного сп`яніння. Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції розцінив як обраний ним спосіб захисту, який проте є хибним, цей спосіб захисту вказує на намагання водія уникнути передбаченої законом відповідальності.

Стосовно зазначених адвокатом Невольчуком С. П. порушень, які, на його дум-ку, мали місце, були допущені поліцейським при складанні протоколу про адміністра-тивне правопорушення, а саме: ненадання належних та допустимих доказів вини ОСОБА_6 ; недотримання Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кіно-зйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, який не безперервним ( фраг-ментарний ); невідповідність документів повірки засобу вимірювальної техніки, нада-них КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради, тим, які зазначені в акті огляду та направленні водія на огляд, то суд першої інстанції визнав такі доводи необ-ґрунтованими, тому, керуючись зазначеною Інструкцією, затвердженою наказом Мі-ністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/ 32999, не узяв їх до уваги.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у клопотанні захисника ОСОБА_1 адвоката Невольчука С. П. про визнання усіх наявних у справі доказів недопус-тимими, неналежними і закриття провадження у справі про адміністративне правопо-рушення за частиною першою статті 130 КУпАП щодо підзахисного на підставі час-тини першої пункту першого статті 247 КУпАП слід відмовити. При цьому суд пер-шої інстанції узяв до уваги докази у справі у їх сукупності, зокрема і важливо, про-токол про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2022 року серії ААБ № 243485 щодо ОСОБА_1 ; висновок за результатами медичного огляду з ме-тою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуван-ня під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 грудня 2022 року, відповідно до якого оглядом ОСОБА_7 на стан сп`яніння проба виявилася позитивною - 1,76‰ ( проміле ); відеозапис нагрудної боді-камери поліцейського, де зафіксована подія 30 грудня 2022 року по вулиці Героїв Майдану у м. Бар Вінницької області за участі водія ОСОБА_1 , із якого убачається, що останній добровільно пройшов у медичному спеціалізованому для того закладі огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, резуль-тат огляду виявився позитивний 1,76‰. Як наслідок суд першої інстанції визнав об-грунтованим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Із доводами, умотивуванням постанови суду першої інстанції від 22 травня 2023 року належить погодитися, оскільки дана постанова є правильною, справедливою, об-ґрунтованою згідно із вимогами до процесуального документа і факт керування ОСОБА_5 30 грудня 2022 року у вечірню пору по вул. Героїв Майдану у м. Бар Вінницької області автомобілем у стані алкогольного сп`яніння є безперечним, фак-тично скаржниками не спростований.

Із матеріалів справи цієї справи, зокрема, протоколу про адміністративне право-порушення серії ААБ № 243485, складеного 30 грудня 2022 року о 20.44 годині по вул. Каштановій, 34 у м. Бар Вінницької області, убачається, що о 19.39 годині 30 гру-дня 2022 року по вул. Героїв Майдану у м. Бар ОСОБА_1 керував автомо-білем «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія його огляд на стан сп`яніння у встановленому законом по-рядку проведений лікарем-наркологом у медичному закладі за адресою: м. Бар, вул. Каштанова, 34. Результат огляду визначений у 1,76‰. Подія за участі ОСОБА_1 30 грудня 2022 року від початку спілкування із поліцейськими по вул. Героїв Майдану у м. Бар і до закінчення проходження огляду лікарем-наркоголом Комуналь-ного некомерційного підприємства «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області ( поліклінічне відділення ) зафіксована нагрудним відеореєстра-тором поліцейського.

У матеріалах адміністративної справи також наявне направлення від 30 грудня 2022 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських пре-паратів, що знижують увагу та швидкість реакції, із якого достеменно убачається, що за наявності ознак стану алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з ротової по-рожнини, почервоніння очей, нечітка вимова, о 20.22 годині ОСОБА_1 на-правлявся на огляд до закладу охорони здоров`я КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради. У цьому направленні поліцейським СРПП ВП № 1 Жмеринсь-кого РВП сержантом поліції Микулічем П. В. крім належних даних щодо водія, вияв-лених ознак сп`яніння зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений за допо-могою приладу Драгер Алкотест 6510 і за результатами огляду реакція виявилася по-зитивною, 1,76‰. Оскільки відеофіксаційним матеріалом, наявним на доданому до матеріалів справи відеодиску, не встановлено проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а він заперечує такий огляд самими поліцейськими, то апеляційний суд критично оцінює зазначення у направлен-ні на огляд його проходження водієм та не бере до уваги викладений факт.

У матеріали справи до протоколу про адміністративне правопорушення залуче-ний акт огляду від 30 грудня 2022 року водія ОСОБА_1 на стан алкоголь-ного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому вказано, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервонінння очей, нечітка вимова, за допомогою спеціаль-ного засобу газоаналізатора Драгер Алкотест 6510 та результатами огляду проба вия-вилася позитивною в 1,76‰. Даний акт щодо проведення саме огляду водія не може братися до уваги судом через недоведеність належними доказами, зокрема, відеофік-сацією нагрудною камерою поліцейського огляду ОСОБА_1 правоохорон-цями за допомогою приладу Драгер Алкотест 6510.

До протоколу про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2022 року серії АВБ № 243485 доданий висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем-наркологом КНП «Барська міська лікарня» Барської місь-кої ради ( поліклінічне відділення ) ОСОБА_8 о 20.40 годині; за результатами цьо-го огляду завдяки приладу Драгер установлено перебування ОСОБА_1 у ста-ні алкогольного сп`яніння - 1,76‰. Належить підкреслити, як зазначено і в оскаржу-ваній постанові суду першої інстанції, що даний лікарський висновок підписаний власноручно ОСОБА_1 , що свідчить про його ознайомлення із результатами огляду ( а. с. 5 ). Даний огляд зафіксований відеореєстратором нагрудної боді-камери поліцейського, із якого слідує, що будь-яких заперечень щодо огляду, незгоди із дія-ми лікаря, поліцейських, ОСОБА_1 не висловлював, без будь-якого примусу добровільно ознайомився та проставив свій підпис у вказаному висновку огляду.

На запит суду першої інстанції КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради надало копії документів щодо газоаналізатора Драгер Алкотест, із яких убачається, що засіб вимірювальної техніки Драгер Алкотест 6820, застосований при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідає заявленим до нього вимогам виробником фірми Німеччини. Тобто огляд ОСОБА_1 у спеціалізованому для того закладі проведений належним чином, чого він особисто не заперечував.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповно-важеного підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони пере-бувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту тре-тього розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; вира-жене тремтін-ня пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У даній адміністративній справі у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка вимова. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя ( пункт шостий розділу І Інструкції ).

За змістом статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння прово-диться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`я-ніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється у закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охо-рони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присут-ності поліцейського.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пере-бування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`янін-ня у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушен-ня.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні перед-баченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд визнає необхідним погодитися із висновками суду першої інстанції про її цілковиту доведеність матеріалами справи. Докази, що містяться у справі, у своїй сукупності є підтвердженням наявності у діях ОСОБА_1 складу адмі-ністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і такий факт знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Апеляційний суд не убачає жодних законних підстав для визнання доводів апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, у своїй переважній більшості вони є надуманими, недоречними і неспроможними, такими, що не відповідають ма-теріалам справи та дійсним її обставинам. Так посилання в апеляційній скарзі на невирішення судом першої інстанції у відповідності до статей 278, 279 КУпАП клопо-тання адвоката про закриття провадження у справі свідчить про неправильне розумін-ня захистом Воронецького Р. Ф. цих норм закону, адже вказані статті не передбача-ють ухвалення судом окремого рішення стосовно заявленого клопотання ще до роз-гляду справи, вони визначають, що орган ( посадова особа ) при підготовці до розгля-ду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщені особи, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувані необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адво-ката. Статтею 279 КупАП визначений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, де чітко установлено, що на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Тобто вирішення клопотання адвоката Невольчука С. П. у судовому засіданні під час розгляду справи по суті є безумовно правильною процесуальною дією суду.

Абсолютно безпідставним, як уже вище аналізувалося у цій постанові, є поси-лання в апеляційній скарзі на відсутність доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, оскільки він цього собисто не заперечував, що доводиться наявною відеофіксацією події. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`я-ніння, у заперечення відповідного мотиву апеляційної скарги, проведений за його згодою лікарем-наркоголом у медичному закладі із дотриманням вимог чинного зако-нодавства, а зазначення поліцейським у направленні на огляд та акті огляду непра-вильного номера алкотестера не заперечує факту сп`яніння ОСОБА_1 під час керування ним автомобілем як і та обставина, що такий водій не був відстороне-ний від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 не заперечує того факту, що у лікарню на огляд він був до-ставлений патрульними поліцейськими їхнім службовим автомобілем, а зазначення у скарзі як недоліку роботи поліцейських про кермування ним же автомобілем після проходження огляду свідчить лише про чинення правопорушення водієм у подальшо-му. Не заслуговує на увагу й те посилання в апеляційній скарзі, за яким ОСОБА_1 був доставлений поліцейськими на огляд у лікарню через годину після зупинки керованого ним автомобіля, що, нібито, містить ознаки незаконного затримання, зло-чину у діях правоохоронців, передбаченого статтею 146 КК України ( незаконне поз-бавлення волі або викрадення людини ). Ураховуючи необхідність проїзду до лікарні, протяжність у часі в одну годину не містить жодних ознак злочину у діях поліцейсь-ких. Крім того весь проміжок часу події, яка мала місце за участі ОСОБА_1 , зафіксований відеореєстратором, що свідчить про надуманість такого мотиву скарги.

Непослідовною та нелогічною є позиція скаржника щодо його твердження про те, що незрозуміло яким чином диск із відеозаписом події 30 грудня 2022 року за його участі з`явився у матеріалах адміністративної справи, у протоколі про адміністратив-не правопорушення, нібито, не вказано, що такий відеозапис додається до нього. На-томість у самому протоколі поліцейським чітко зазначено про долучення до нього висновку про огляд № 67, акту огляду, направлення на огляд, довідки за даними ІПНП «Адмінпрактика» та відеодиску із записом. Причому протокол оформлений одним почерком, без будь-яких невиправданих виправлень чи дописок, а доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обста-вини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та поведін-ку як самого правопорушника так і осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис події, яка мала місце 30 грудня 2022 року на вулиці Героїв Майдану у м. Бар Вінницької області за участі водія ОСОБА_1 є додатковим доказом щодо наявності в діях цього водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

По об`єктивному безспірно доведеному факту у цій справі, вчинивши адмініс-тративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_9 зазначив у скарзі недоліки оформлення матеріалів щодо нього, які між ним, не спростовують його вину, але більшість мотивів скарги є відверто безпідстав-ними, надуманими, очевидно такими, що не узгоджуються із доказами у справі та її дійсними обставинами. Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про пору-шення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина скарж-ника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною пер-шою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наве-деного посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі через відсутність у діях скаржника складу правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та не знаходить жодних підстав для їх задоволення.

У пункті 52 рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2008 року у справі «Романаускас проти Литви» констатований обов`язок національного суду переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, були справедливими. У справі «Бакланов проти Росії» ( рішення Європейського суду з прав людини від 09 червня 2005 року ), у справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 бе-резня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справед-ливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту осново-положних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповід-ного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. Та-ким чином питання чи виконав суд свій обов`язок стосовно подання обґрунтування в оскаржуваній постанові, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, рішення від 18 липня 2006 року ).

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстанції ґрунтовно, об`єктивно, справедливо, неупереджено, у послідовний спосіб, із застосуванням ви-ключно правового підґрунтя процедури, визначеної КУпАП. З огляду на викладене апеляційний суд не знаходить законних підстав для скасування правильної, належно умотивованої постанови судді Барського районного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відпові-дальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Барського районного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року в адміністративній справі № 125/58/23 щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволен-ня.

Постанову судді Барського районного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Т. О. Денишенко