1Справа № 335/2884/23 3/335/1060/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проходить військову службу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2023 року, солдат ОСОБА_1 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , прибув до частини близько 09-00 години 25.01.2023 року, свою відсутність не пояснив, доказів поважності підстав відсутності не надав, чим фактично самовільно залишив частину без поважних причин, що призвело до порушення обов`язків військово службовця в умовах особливого періоду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, суду подав письмову заяву, яка долучена до адміністративного матеріалу, про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (у редакції Закону станом на 29.12.2022 року, який діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення) передбачено відповідальність, за діяння, передбачене частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду (зокрема, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб)

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на час вчинення правопорушення продовжений Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 затверджений Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_2 № 33 від 22.02.2023 року; витягом з наказу № 9 від 15.03.2022 року про призначення солдата ОСОБА_1 на посаду військової частини і зарахування до списків особового складу; копією паспорта; витягом з наказу № 44 від 25.01.2023 року про призначення службового розслідування; письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,; витягом з наказу № 84 від 21.02.2023 року про результати службового розслідування; письмовим поясненнями ОСОБА_1 , внесеними до протоколу та викладеними у письмовій заяві.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем, визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також ступінь його вини, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП в редакції Закону, чинної на день вчинення правопорушення, а саме: ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 гривень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим суд не стягує судовий збір з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 7, 9, 15, 23, 24, 27, 33-35, 38, 172-11, 250, 268, 276, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Калюжна