Справа № 127/47/23
Провадження 3-в/127/50/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І. Е., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, громадянкою України ОСОБА_1 № 127/47/23.

Постановою суду від 27.02.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100, 00 гривень, з конфіскацією вилученого товару, а саме 140 таблеток лікарського засобу «ONE, TWO, THREE» на користь держави; стягнуто на користь Вінницької митниці Державної митної служби України витрати пов`язанні із зберіганням вилученого товару в розмірі 15, 15 гривень та судовий збір в розмірі 536, 80 гривень на користь держави.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 10.03.2023.

10.04.2023 від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшла заява про роз`яснення судового рішення, аргументована тим, що постанова суду від 27.02.2023 є незрозумілою в частині, що стосується реквізитів для оплати штрафу та судового збору на користь держави, а також витрат пов`язаних із зберіганням вилученого товару на користь Вінницької митниці Державної митної служби України.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вказана заява надійшла на електронну пошту Вінницького міського суду Вінницької області без скріплення електронним цифровим підписом.

Згідно положень ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала порядок подання заяв в електронному вигляді.

Водночас, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки Цивільний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Враховуючи викладене суд вважає, що подана заява підлягає розгляду за аналогією права цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 і ч. 8 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із ч. 5, ч. 6 та ч. 8 ст. 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Використання електронного підпису врегульоване Законом України «Про електронні довірчі послуги». Так, ч. 2 ст. 17 вказаного закону, встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Подані в електронній формі процесуальні заяви вважаються належним чином підписані у разі їх скріпленням електронним цифровим підписом.

На вищевикладене також звернув увагу Верховний Суд в постанові від 03.05.2022 по справі № 205/5252/19.

Крім того, чинне процесуальне законодавство не забороняє учаснику справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду. Однак, з обов`язковим скріпленням їх власним електронним цифровим підписом учасника справи. На що також неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема, в постанові від 03.05.2022 по справі № 205/5252/19, в постанові від 30.03.2021 по справі № 530/544/16.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Із заяви вбачається відсутність скріплення ОСОБА_1 власним електронним цифровим підписом заяви, що в свою чергу, унеможливлює встановлення чи є дана заява волевиявленням саме цієї особи, не дозволяє однозначно ідентифікувати особу, яка склала такий документ, та не може свідчити про відповідальність такої особи за його зміст.

У відповідності до ч. 3 ст. 182 ЦПК України, зокрема заяви і клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Згідно із ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява та клопотання підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви про роз`яснення судового рішення заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 487, 529 МК України, ст.ст. 182, 183 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішенняповернути заявнику без розгляду.

Копію заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення залишити в суді.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: