Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/270/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Дригваль В. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., за участю адвоката Дмитруха Д.М., який представляє, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Дмитруха Д.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2023 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18.07.2022, близько 23.15 год., у м. Новоукраїнка по вул. Івана Богуна, керував автомобілем марки «RENOULT ESPACE», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук).

Від проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, газоаналізатору алкотесту, відмовився та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №023018 від 18.07.2022 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з оптичного диску на якому містяться три відео файли.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Дмитрух Д.М. подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова місцевого суду є необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою проведеного судового розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив про те, що він є військовослужбовцем та в цей вечір не керував транспортним засобом, а керував його знайомий ОСОБА_4 і ніхто автомобіль не зупиняв, оскільки в автомобілі сталася технічна поломка та ОСОБА_4 пішов додому за запчастинами для усунення поломки, а він чекав у машині. В цей час під`їхали військові комендатури та стали з`ясовувати причини перебування на вулиці, при спілкуванні виникла суперечка та останні викликали працівників поліції.

Перед приїздом працівників поліції він по телефону повідомив ОСОБА_4 , щоб останній не повертався на місце, оскільки біля нього знаходиться служба правопорядку, тому ОСОБА_4 не підходив до них, оскільки також є військовослужбовцем. Коли приїхали працівники поліції, то стали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовив, мотивуючи тим, що у працівників поліції не має підстав для проведення такої перевірки, в подальшому останні і склали протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він є військовослужбовцем, як і ОСОБА_1 та дійсно, точної дати не пам`ятає, у липні 2022 року він разом з ОСОБА_1 знаходилися в гаражі, коли стемніло, останній попросив на його автомашині відвести в с.Комишувате, він погодився, сів за кермо автомобіля, і коли виїхали та прямували по вул. Івана Богуна у м. Новоукраїнка, автомобіль зупинився, через технічну поломку. Намагалися на місці усунути поломку, не вдалося, тому він попрямував пішком додому, щоб взяти запчастину та відремонтувати. автомобіль. Коли став повертатися, то йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, щоб не повертався, оскільки біля нього знаходяться службовці служби правопорядку та він сам з ними поспілкується. Коли їхали автомобілем до зупинки, через поломку, то їх ніхто не зупиняв, ні працівники поліції, ні військовослужбовці.

Проте, місцевий суд критично поставився до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 „ а натомість на підтвердження винуватості ОСОБА_1 „ судом взято до уваги лише пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , незважаючи на те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не тільки містять розбіжності, а й взагалі не узгоджуються між собою. Свідок ОСОБА_3 взагалі не пам`ятав достеменно подій, які сталися 18.07.2022 року та постійно плутався в показах.

Також вказує, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, у протоколі, зазначено, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9а ПДР.

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративніправопорушення та п. 2.9а ПДР, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в Протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.

Посилається на те, що при складенні протоколу працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права передбачені ст. ст. 256, 268 КУпАП.

Також, поліцейським СРПП Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, рядовим поліції Волошиним С.С., не надано жодних доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Заслухавши адвоката Дмитруха Д.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Дмитруха Д.М. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 245 КУпАП, визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суддею суду першої інстанції не дотримано.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 023018 від 18.07.2022 ОСОБА_1 ставиться у провину, те що він 18.07.2022, близько 23:15 год у м. Новоукраїнка по вул. Івана Богуна, керував автомобілем марки «RENOULT ESPACE», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук).

Від проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, газоаналізатору алкотесту, відмовився та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків.

Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Згідно із ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, однією із необхідних умов притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення факту керування цією особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 023018 від 18.07.2022,не містить підтверджень керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та зупинки його працівником поліції.

При цьому, на відеозаписі події зафіксовано, що працівники поліції приїхали до автомобіля, який стояв, ОСОБА_1 категорично заперечив, що він керував транспортним засобом та показав, що автомобілем керувала інша особа (а.с.12).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції допитаний ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він є військовослужбовцем, у цей вечір не керував транспортним засобом, а керував його знайомий ОСОБА_4 і ніхто автомобіль не зупиняв, оскільки в автомобілі сталася технічна поломка та ОСОБА_5 пішов додому за запчастинами для усунення поломки, а він чекав у машині. В цей час під`їхали військові комендатури та стали з`ясовувати причини перебування на вулиці, при спілкуванні виникла суперечка та останні викликали працівників поліції.

Перед приїздом працівників поліції він по телефону повідомив ОСОБА_6 , щоб останній не повертався на місце, оскільки біля нього знаходиться служба правопорядку, тому ОСОБА_6 не підходив до них, оскільки також є військовослужбовцем. Коли приїхали працівники поліції, то стали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовив, мотивуючи тим, що у працівників поліції не має підстав для проведення такої перевірки, в подальшому останні і склали протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.64).

Також, місцевим судом був допитаний свідок ОСОБА_4 , який суду пояснив, що він є військовослужбовцем, як і ОСОБА_7 та дійсно, точної дати не пам`ятає, у липні 2022 року він разом з ОСОБА_8 знаходилися в гаражі. Коли стемніло, останній попросив на його автомашині відвести у с. Комишувате, на що він погодився, сів за кермо автомобіля. Коли виїхали та прямували по вул. Івана Богуна у м. Новоукраїнка, автомобіль зупинився, через технічну поломку. Намагалися на місці усунути поломку, проте не вдалося, тому він попрямував пішком додому, щоб взяти запчастину та відремонтувати автомобіль.

Коли став повертатися, то йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, щоб не повертався, оскільки біля нього знаходяться службовці служби правопорядку та він сам з ними поспілкується. Коли їхали автомобілем до зупинки, через поломку, то їх ніхто не зупиняв, ні працівники поліції, ні військовослужбовці. Наполягає на тому, що автомобілем, до зупинки, керував він, а не ОСОБА_9 (а.с.64).

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допитані судом першої інстанції пояснили, що перебуваючи на службі, як військовослужбовці, у липні місяці минулого року знаходилися разом на чергуванні та здійснювали патрулювання у пішому порядку, після комендантської години, тобто після 23.00 год., коли перебували на одній із вулиць міста Новоукраїнка, зупинили легковий автомобіль «РЕНО», через порушення комендантської години. Водій зупинив автомобіль та став спілкуватися з ними, не виходячи з автомашини, як йому стало відомо, водій автомобіля також військовослужбовець та служить у військовій частині і возить начальника штабу.

При цьому, свідок ОСОБА_2 показав, що в салоні автомобіля, окрім водія, нікого не було, а свідок ОСОБА_3 повідомив, що не пам`ятає чи був ще хтось в автомобілі, чи можливо хтось підійшов пізніше.

Від водія було чутно запах вживання алкоголю, тому вони викликали працівників поліції, які приїхали хвилин через 10-15. Коли стали з`ясовувати обставини, то було ввімкнено нагрудну камеру та водій вийшов з автомобіля, показав документи і як він з`ясував прізвище водія ОСОБА_1 , при цьому саме останній, був за кермом, коли зупиняли цей транспортний засіб та те, що транспортний засіб не стояв, а рухався.

У їх присутності працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «драгер» чи у лікарні, але ОСОБА_1 відмовився, не пояснюючи причини. Після цього працівники поліції склали протокол та вони надали пояснення.

Разом з цим, вказані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є суперечливими, з тих підстав, що переглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля та не виходив з нього коли приїхали працівники поліції, як про це вказують свідки, а стояв поруч з автомобілем. При цьому свідок ОСОБА_3 показав, що не пам`ятає чи був ще хтось в автомобілі, чи можливо хтось підійшов пізніше.

Окрім того, у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 023018 від 18.07.2022 відсутні відомості про те, що у їх присутності працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «драгер» чи у лікарні, та останній відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4, 5).

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законом порядку, з огляду на фактичні дані, які містяться у матеріалах справи - є необґрунтованим.

Докази у своїй сукупності не доводять «поза розумним сумнівом» вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_4 і ніхто автомобіль не зупиняв, оскільки в автомобілі сталася технічна поломка та ОСОБА_4 пішов додому за запчастинами для усунення поломки, що підтвердив ОСОБА_4 будучи допитаним місцевим судом.

Будь-які інші належні та допустимі докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відсутні.

Водночас, доводи адвоката Дмитруха Д.М., про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права передбачені ст. ст. 256, 268 КУпАП, також знайшли підтвердження.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Працівники поліції зобов`язані фіксувати ймовірне правопорушення на відео або отримати будь-які інші об`єктивні докази вчинення правопорушення та керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, як наслідок, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2023 року. щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дмитруха Д.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточно й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Драний