ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/362/23 Справа № 706/945/22 Категорія: ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Олійник М.Ф. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №706/945/22 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Христинівського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Христинівського районого суду Черкаської області від 08 травня 2023 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ДП ДГ «Христинівське»,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495994 від 18.10.2022 р. вказано, що ОСОБА_1 18.10.2022 р. о 15 год. на 8 кілометрі автодороги Орадівка-Мошни, керуючи автомобілем ЗИЛ-ММЗ554М, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався в безпечності повороту ліворуч, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Христинівського районного суду Черкаської області від 08.05.2023 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Повторно дослідити фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.

Разом з тим ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 08.05.2023, так як пропущений з поважних причин. Зазначає, що під час проголошення судового рішення він не був присутнім, копію постанови суду він отримав 16.05.2023, а тому строк оскарження пропущений із поважних причин та підлягає поновленню.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суддя ухвалюючи судове рішення у справі, виходив із того, що на ділянці дороги, де сталося ДТП, наявні зовнішні ознаки перехрестя, відповідні розмітка та дорожні знаки, які попереджають про розташування попереду перехрестя, тому водії транспортних засобів по зовнішніх ознаках були проінформовані про наближення до перехрестя і дії водіїв в дорожній ситуації регламентувалися розділом 16 ПДР України.

Однак, на думку апелянта, зазначені висновки не відповідають дійсним обставинам справи, адже на даній ділянці дороги дорожня розмітка відсутня, а дорожній знак, який інформує про наближення до перехрестя, знаходиться у зарослях чагарників, що обмежувало його видимість та не давало йому можливості переконатися у забороні обгону на цій частині дороги.

Зазначає, що відсутність суцільної горизонтальної розмітки, невидимість дорожнього знаку про наближення до перехрестя та відсутність сигналу повороту ліворуч на автомобілі ЗИЛ-ММЗ554М д.н.з. НОМЕР_1 не можуть свідчити про порушення ним вимог п.14.6 а ПДР.

Наголошує, що всупереч вимогам Національного стандарту України дорожній знак 1.23.2 був затулений насадженнями, що виключало його видимість та інформування про прилягання другорядної дороги з лівого боку. З цих мотивів, зазначений знак відсутній і на план схемі до протоколу.

Апелянт вважає, що висновок експерта від 15.12.2022 №7396/7397/22-21 відповідно до якого в заданій дорожній ситуації в діях водія ЗИЛ-ММЗ554М невідповідностей технічним нормам вимог ПДР, які б знаходилися в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП, не вбачається, який суд прийняв як допустимий доказ, проведений однобічно та побудований на неповних вихідних даних.

При цьому, ОСОБА_1 в порушення п.10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що фактично і призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що суд безпідставно закрив провадження у справі з мотивів відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вищевказаного пункту ПДР, помилково вказавши, що він повинен був керуватися виключно вимогами п.16.13 ПДР.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 адвкат Барська Т.М. подала заперечення в яких зазначила, що на її думку, доводи апелянта не відповідають фактичним обставинам справи, що їх встановив суд першої інстанції, і йдуть всупереч із презумпцією невинуватості. Зазначає, що обставини про те, що ОСОБА_1 , здійснюючи маневр повороту вліво, не ввімкнув покажчик повороту, протокол не містить, тому доводи апелянта про зворотнє, дійсності не відповідають. Крім того, клопотання про проведення автотехнічної експертизи в частині перевірки роботи покажчика повороту ОСОБА_2 не заявляв.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився повторно, тому суд вважає за можливе проводити судове засідання в його відсутність.

Заслухавши думку представника ОСОБА_2 адвоката Маргаряна А.Д., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Барської Т.М., які заперечили проти апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що під час проголошення постанови ОСОБА_2 не був присутнім, копію постанови отримав 16.05.2023, апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, та вбачає необхідним його поновити.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджуються сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і спростовують доводи апелянта.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495994 від 18.10.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 18.10.2022 р. о 15 год. на 8 кілометрі автодороги Орадівка-Мошни, керуючи автомобілем ЗИЛ-ММЗ554М, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався в безпечності повороту ліворуч, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, за що відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП (а.с.1).

На схемі ДТП, долученій до протоколу про адміністративне правопорушення, відображено розташування транспортних засобів після ДТП, їх розташування відносно об`єктів дорожнього руху, описано характер та локалізацію механічних пошкоджень. Схема підписана учасниками ДТП, без зауважень. (а.с.2).

Так, стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною першою ст. 251 КпАП України встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно частини другої цієї ж статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав, пояснив, що правил дорожньогу руху в момент події дотримувався. 18.10.2022 р. їхав на автомобілі ЗИЛ-ММЗ554М з с. Іванівки до с. Шукайводи через с. Христинівку, зі швидкістю руху приблизно 20 км/год. Під час зміни напрямку руху увімкнув лівий покажчик повороту, подивився в дзеркало, машина позаду була далеко. Вказаний автомобіль догнав його, коли він уже був у повороті. Внаслідок ДТП покажчик повороту був відбитий, а ричаг був включений. Після зіткнення автомобілів з автомобіля іншого учасника ДТП вийшло двоє та почали кричати, чому не був включений поворотник, але поворотник був включений.

Письмове пояснення ОСОБА_1 є аналогічним поясненню, яке він надав при розгляді справи у суді. Ці ж пояснення ОСОБА_1 підтримав і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 у суді першої інстанції пояснив, що в день події він їхав з м. Монастирища в напрямку м. Христинівки. Перед ним, приблизно за 100-200 м, рухався автомобіль ЗИЛ зі швидкістю 30-35 км/год., він увімкнув поворот і почав виконувати обгін вказаного автомобіля. В цей час автомобіль ЗИЛ без увімкнутого покажчика повороту почав повертати. Він хотів врятувати ситуацію та, додавши швидкості, об`їхати ЗИЛ, проте там був щебінь і машина не слухалась. Розмітки було не видно, узбіччя заросло. Зіткнення автомобілів відбулось вже в повороті. Він викликав поліцію. Після ДТП покажчик повороту у автомобіля ЗИЛ не працював. На обгоні у нього була швидкість близько 50 км/год. Спочатку, коли автомобілі вирівнялись і автомобіль ЗИЛ почав його підрізати, він почав гальмувати, зачепив обочину, а потім додав швидкості. Схему пригоди він підписував.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_2 пояснив, що 18.10.2022 р. близько 15 год. він рухався по автодорозі Орадівка-Мошни в напрямку м. Христинівки, попереду нього на невеликій швидкості їхав вантажний автомобіль. Доїжджаючи до нього, він почав його обганяти, в цей час водій вантажного автомобіля здійснив маневр повороту ліворуч, при цьому не був увімкнений покажчик повороту. Внаслідок цього відбулося зіткнення.

Дані доводи ОСОБА_2 не узгоджуються з матеріалами справи та спростовуються, зокрема висновком автотехнічної експертизи.

Крім того, судом першої інстанції були допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , і їх показам суд надав належну оцінку.

Також у справі була проведена судово автотехнічна експертиза від 15.12.2022 р. № 7396/7397/22-21, згідно висновків якої : в заданій дорожній ситуації водій автомобіля ЗИЛ- ММ3554М, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до норм вимог п.16.13 Правил дорожнього руху, а водій автомобіля марки «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 - відповідно до норм вимог п.14.6 «а» Правил дорожнього руху; в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки ЗИЛ-ММ3554М ОСОБА_1 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається; в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «Фольксваген Пассат» вбачаються невідповідності нормам вимог п.14.6 «а» ПДР; в заданій дорожній ситуації можливість попередження події даної ДТП у водія автомобіля марки «Фольксваген Пассат» ОСОБА_2 забезпечувалась виконанням ним вимог п.14.6 «а» ПДР, для чого у нього були відсутні перешкоди технічного характеру.

Вказані вихідні дані та висновки експертизи жодним із учасників ДТП не заперечувалися і на них не подавалися письмові зауваження, а тому доводи апелянта про те, що експертиза проведена однобічно та побудована на неповних вихідних даних не є слушними.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що на ділянці дороги, де сталася ДТП, відсутня дорожня розмітка, а дорожній знак, який інформує про наближення до перехрестя, в зарослях чагарників, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до доданої до протоколу про адміністративне правопорушення план-схеми, на автодорозі Орадівка Мошни дорожня розмітка наявна, і вона зазначена у план-схемі, як технічний засіб організації руху. Більш того, вказана план-схема ДТП підписана її учасниками, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , при цьому будь яких зауважень щодо її змісту останній не зазначив (а.с.2).

Крім того, з висновку експерта від 15.12.2021 №7396/7397/22-21 вбачається, що при її проведенні експертом встановлено, що на частині дороги, де сталася ДТП, наявні зовнішні ознаки перехрестя, також перед перехрестям наявна дорожня розмітка та дорожній знак, що попереджували учасників дорожнього руху водіїв, про наявність перехрестя попереду по ходу руху транспортних засобів. Такі висновки викладені у судовій автотехнічній експертизі та підтверджені фотокартками , зробленими експертом (а.с.22-24).

Разом з тим, апеляційним судом були переглянуті відеодиски, надані учасниками дорожньо-транспортної пригоди, на яких зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди, зі змісту яких вбачалась наявність розмітки та дорожніх знаків на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що на диску з відеозаписом, наданим апелянтом ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою, також міститься запис частини дороги на якій 18.10.2022 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ЗИЛ-ММЗ554М, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , з якого вбачається наявність дорожньої розмітка, проте дорожні знаки дійсно частково закриті рослинністю, що утруднює їх оглядовість. Проте, апеляційний суд зауважує, що це відео було здійснено апелянтом не безпосередньо після ДТП, в жовтні місяці 2022 року, а вже 24.05.2023, саме в той період, коли рослинність розрослася, розпустивши зелене листя, тим самим частково закривши дорожні знаки, і такий відеозапис не може бути прийнятий судом як доказ, оскільки зміст та обставини, які зафіксовані на ньому, відрізняються від тих обставин, які існували на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, апеляційний суд розцінює дії ОСОБА_2 щодо надання відеозйомки, проведеної весною 2023 року, а не восени 2022 року, коли відбулася дорожньо-транспортна пригода, як надання неправдивої інформації, що свідчить про намагання останнього довести, що саме ОСОБА_1 були допущені порушення Правил дорожнього руху України, і що саме його дії стали причиною ДТП, що , як вбачається з матеріалів справи, не відповідає дійсності.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту ліворуч перед поворотом, спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , наданими в суді першої інстанції.

Так, ОСОБА_1 зазначив, що внаслідок ДТП покажчик повороту був відбитий, а ричаг був включений. Свідок ОСОБА_5 показав, що по приїзду на місце ДТП він побачив, що автомобіль ЗИЛ був заглушений, фари поліцейський сказав вимкнути, щоб не сідав акумулятор. Передній покажчик повороту працював, але був відбитий, задній не працював, машину не заводили, можливо, щось замкнуло, можливо ще якась причина.

Крім того, беззаперечних доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.9.2 «б» ПДР, відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом судом першої інстанції не встановлено. А у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не інкримінувалось порушення вимог п.9.2 «б» ПДР України, тому суд повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах, зазначених у цьому ж протоколі, що судом першої інстанції і було зроблено.

Слід зауважити, що клопотання про проведення автотехнічної експертизи в частині перевірки роботи покажчика повороту у автомобіля ЗИЛ-ММЗ554М, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не заявляв.

При цьому, згідно з комплексу вихідних даних, наданих водієм ОСОБА_1 , і з врахуванням висновку експерта в даній ДТП в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимог п.14.6. а ПДР.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, причиною даної ДТП є порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР, однак на думку апеляційного суду, в діях водія ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона саме інкримінованого йому діяння, яке б перебувало в причинному зв`язку з подією ДТП, оскільки він мав діяти, згідно висновку експерта, відповідно до вимог п.16.13 ПДР.

Отже, в даній ситуації водій автомобіля марки «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.14.6 а ПДР, а водій автомобіля ЗИЛ- ММ3554М, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відповідно до вимог п.16.13 ПДР, відповідно до яких:

Пункт 14.6 ПДР. Обгін заборонено: а) на перехресті.

Пункт 16.13.ПДР. Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки перехрещення проїзних частин, де сталось ДТП, має характерні зовнішні ознаки перехрестя, для виявлення яких у водія автомобіля марки «Фольксваген Пассат» ОСОБА_7 були відсутні перешкоди технічного характеру, а вимоги п.14.6. «а» ПДР несуть заборонну норму, тому в діях водія автомобіля марки «Фольксваген Пассат» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 14.6. а ПДР.

В той же час в даній дорожній ситуації водій автомобіля ЗИЛ-ММ3554М ОСОБА_1 виконав вимоги п.16.13 ПДР, з врахуванням вимог п.1.3. та п.1.4., положення п.16.13 ПДР при русі на перехресті не передбачає надання дороги нерейковому транспортному засобу у попутному напрямку по смузі зустрічного руху, тому в діях водія автомобіля ЗИЛ-ММ3554М ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається, а тому закрив відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

З зазначеним висновком суду апеляційний суд погоджується.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суд, викладаючи у постанові обставини, не вправі самостійно сформулювати обвинувачення за порушення пунктів ПДР та виходити за межі протоколу, що є неприпустимим.

Враховуючи, що в діях водія ОСОБА_1 працівниками поліції не доведено порушень ПДР, яке могло б перебувати у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом і про це суд першої інстанції вмотивовано вказав у прийнятій ним постанові.

Таким чином, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги та факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що і стало підставою для закриття провадження у даній справі відповідно до вимог п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Дослідивши докази по справі у своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що вони не доводять винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про винуватість ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджуються належними доказами, які б давали підстави для сумніву у правильності висновків, викладених у постанові суду першої інстанції.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції про закриття провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 08 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 08 травня 2023 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка