Справа №461/1204/23
Провадження №3/461/625/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року

суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д.., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2023 року о 21 год. 20 хв. у м. Львові на площі Міцкевича, 6, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим 06.07.2022 року Сихівським районним судом м. Львова права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки 27.11.2022 року постановою серії ЕАР № 6216920 гр. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП неявка особи, відносно, якої складено протокол, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з довідки від 22.02.2023 року, згідно інформаційного порталу Національної поліції України підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав 16.06.2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , статус якого «вилучений».

Згідно інформаційного порталу Національної поліції України станом на 22.02.2023 року відсутні відомості щодо зареєстрованих на транспортних засобів за ОСОБА_1 .

При цьому, згідно інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 притягався 27.11.2022 року Управлінням патрульної поліції у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень. Довідка складена відповідно до вимог пунктів 4-5 розділу 7 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 236635 від 16.02.2023 року, довідками від 22.02.2023 року.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Керуючись ст.ст.126, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,8 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя Л.Д. Мироненко