Справа № 346/5058/22
Провадження № 3/346/172/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши у об`єднаному судовому провадженні справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, статтею 122-4, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

Позиції учасників справи.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейських, які склали протоколи полягали у наступному: 1) 24 листопада 2022 року, о 17 годині 00 хвилини, ОСОБА_1 , у м. Коломия Івано-Франківської області, по вулиці Театральній, керуючи транспортним засобом марки MERCEDES BENZ 350 L (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW 528, (державний номерний знак: НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 12.1. 13,1 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП; 2) після чого, у порушення пункту 2.10 (а) Правил дорожнього руху, місце дорожньо-транспортної пригоди покинув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП. 3) 24 листопада 2022 року, о 17 годині 00 хвилини, ОСОБА_1 у м.Коломия Івано-Франківської області, по вулиці Театральна, керуючи транспортним засобом марки MERCEDES BENZ 350 L (державний номерний знак: НОМЕР_1 ) та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої. Чим порушив вимоги пункту 2.10 Є Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 . Що стосується правопорушень за ст. 124 та 122-4 КУпАП в своїх письмових поясненнях зазначив, що 24.11.2022 року, він керував транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ», повертаючись додому по вул. Театральна в м. Коломия, проїжджаючи будівлю Народного дому, він почув як правим дзеркалом свого транспортного засобу зачепив ліве дзеркало іншого транспортного засобу марки «BMW», яка стояла з правої сторони. Оскільки і його дзеркало, і іншого транспортного засобу візуально не були пошкоджені, він продовжив рух транспортним засобом в напрямку дому.Через, приблизно дві години, за місцем його проживання приїхали працівники патрульної поліції та повідомили про дтп за його участі. Щодо позиції працівника поліції, що він порушив п. 12.1 ПДР, то він не згідний оскільки швидкість його транспортного засобу була безпечною і жодним чином дана обставина не вплинула на те, як відбулась ДТП. Тож невірним є викладення диспозиції п. 13.1 ПДР України щодо недотримання ним безпечної дистанції, оскільки в дійсності мало місце недотримання безпечного інтервалу. Разом з тим, водій т/з марки «BMW», також допустив порушення ПДР, а саме п. 15.4. оскільки водій т/з марки «BMW» був припаркований в другому ряді та не пропускав пішохода на пішохідному переході, як він про це письмово написав, а намагався розпочати виїзд з правої сторони на проїжджу частину і він його об`їхав, частково виїхавши на смугу зустрічного руху. Також з фотографій та схеми ДТП можна встановити, що т/з марки «BMW» знаходиться не в межах смуги руху, а більше з правої сторони, з вивернутим колесом, що підтверджує, що т/з є припаркований та/або розпочав свій рух, а не знаходився в русі і зупинився, як про це зазначав водій т/з марки «BMW». Крім того, об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своє дії та бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про зворотнє щодо його позиці та сприйняття ним обставин, які мали місце, в матеріалах справи відсутні. Його позиція полягає в тому, що він в момент, коли відбулася ДТП подія не усвідомлював, що став учасником дій умислу на залишення місця ДТП в нього не було, однак розуміє, що не дотримався безпечного інтервалу, враховуючи ті пошкодження, які були виявлені на обох т/з.

Що стосується правопорушення за частиною 4 статті 130 КУпАП, то у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 118628 та в інших матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що він вживав після дорожньо-транспортної пригоди алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відсутніми є будь-які письмові пояснення свідків вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди алкоголю та відсутніми є будь-які докази (предмети, ємності), які містили б залишки або сліди алкоголю, що хоча й опосередковано, могло б підтверджувати вживання ним алкоголю після ДТП. Як зазначає Київський апеляційний суд по справі № 757/49719/21-п в постанові від 09.12.2021 року, сам по собі факт визнання особою вини у вживанні алкогольних напоїв не може бути єдиним та достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення відповідно доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини. ОСОБА_1 зазначає, що факт вживання ним алкогольних напоїв після ДТП працівниками поліції не зафіксований в передбачений законодавством спосіб. Зі змісту ст. 266 КУпАП слідує, що цей факт може підтверджуватись результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем в закладі охорони здоров`я. У даному випадку ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння ні на місці складання протоколу, ні в медичному закладі. На відеозаписі доданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення можна встановити, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в найближчому медичному закладі він відмовився. Проте ні ознак алкогольного сп`яніння, ні на якому конкретному спеціально технічному засобі (чи з допомогою газоаналізатора alcotest Drager 6820 щодо якого була відмітка в акті огляду чи іншого) йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, не зазначено. Також на відеозаписі не зафіксовано в жодний спосіб наявності в нього таких ознак алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, які стали підставою для висунення вимог пройти огляд на стан сп`яніння. Відповідно, має місце не узгодження даної обставини з іншими наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами. Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 118628 відсутнє посилання на наявність проведення будь-якого відеозапису та даних технічного приладу на який здійснювався відеозапис. Відео файли не підтверджують безперервний процес оформлення матеріалів адміністративної справи включно до вручення йому всіх необхідних документів (протоколу та направлення на огляд) у відповідності з вимогами чинного законодавства України. З наведених підстав відеозаписи на DVD-R диску у двох відео файлах вважаються неналежними доказами, так як вони не містять відомостей щодо обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та не підтверджують законність вчинення дій зі сторони органу обвинувачення.

Оцінка суду

щодо правопорушень згідно із статтями 124 та 122-4 КУпАП.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень статті 124 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно із статтею 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням являється залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суд враховує, те, що наданими йому доказами: схемою місця ДТП від 24 листопада 2022 року (а.с. 28); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 30) письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.20,32,33), фототаблицею з місця ДТП (а.с.36-37), все-таки підтверджується, що: 24 листопада 2022 року, о 17 годині 00 хвилини, ОСОБА_1 у м. Коломия Івано-Франківської області, по вулиці Театральній, керуючи транспортним засобом марки MERCEDES BENZ 350 L (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW 528, (державний номерний знак: НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, після чого, у порушення пункту 2.10 (а) Правил дорожнього руху, місце дорожньо-транспортної пригоди покинув.

А за таких обставин суд погоджується із тим, що 24 листопада 2022 року ОСОБА_1 , дійсно вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП, і саме він винний у їх вчиненні.

Пояснення надані ОСОБА_1 щодо поведінки на дорозі іншого водія суд враховує, але відзначає, що предметом оцінки суду у цій справі є саме дії ОСОБА_1 , які суд оцінив і виклав свої мотиви вище. І можливе порушення правил дорожнього руху іншим водієм, у випадку, який стався саме з ОСОБА_1 навіть якби такі порушення мали місце не спростовують порушення правил дорожнього руху самим ОСОБА_1 .

Пояснення надані ОСОБА_1 щодо того, що він не усвідомлював факт дорожньо-транспортної пригоди (надалі - дтп), а тому залишив місце дтп, суд не вважає правдоподібними, оскільки характер ушкоджень автомобілів, учасників дтп, які зафіксовані на фото та у схемі місця дтп, прямо вказують на те, що зіткнення машин не можна було не помітити чи не почути.

Разом з цим, положеннями статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З огляду на протоколи про адміністративні правопорушення, які подано до суду після доопрацювання, правопорушення були вчинені 24 листопада 2022 року, отже строк накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, згідно протоколів ААД № 118629 та ААД № 118627, тобто за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, закінчився 24 лютого 2023 року.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тож оскільки на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення за протоколами серії ААД № 118629 та ААД № 118627 закінчились строки накладення стягнення за вчинення ОСОБА_1 24 лютого 2023 року адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, провадження у двох справах щодо нього по цих протоколах, суд зобов`язаний закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження у двох справах, судовий збір стягненню не підлягає.

Оцінка суду

щодо правопорушення згідно з частиною 4 статті 130 КУпАП.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

А відповідно до частини 4 статті 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду - є адміністративним правопорушенням.

Отже, адміністративним правопорушенням за частиною 4 статті 130 КУпАП є не просто факт вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дтп за її участю алкоголю або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, а вчинення одного з таких діянь, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, якщо проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння не було необхідним або якщо було прийнято рішення про звільнення від проведення такого огляду (тобто, саме медичного огляду) вчинення одного з вказаних вище діянь (тобто, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського) не охоплюється об`єктивною стороною частини 4 статті 130 КУпАП і не є адміністративним правопорушенням за частиною 4 статті 130 КУпАП.

На такий правовий висновок, вказують і положення підпункту "є" пункту 2.10. Правил дорожнього руху (які вказав поліцейський у протоколі, як такі, що були порушені ОСОБА_1 ) за якими, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю.

Але ні частина 4 статті 130 КУпАП, ні п.п."є" п.2.10. ПДД України не визначають у яких випадках медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння є необхідним.

Тому, у першу чергу, суд застосовує п.2.5. ПДД України за яким, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Але, в силу пункту 2 Розділу Х "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не у автоматичному режимі", що затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, обов`язковому огляду підлягають тільки водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження. А суду не надано будь-яких доказів того, що внаслідок дтп, яка відбулась за участю ОСОБА_1 , він або інший водій: ОСОБА_2 чи будь-які інші особи отримали тілесні ушкодження (а.с.1-41).

Також суд враховує і положення частин 1-3 статті 266 КУпАП за якими:

- особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння (частина 1);

- огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (частина 2);

- у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частини 3).

Отже, якщо підстав для обов`язкового огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння не було (тобто, якщо сталось ДТП, унаслідок якої немає особи, яка отримала тілесні ушкодження), водій транспортного засобу - учасник такого дтп, підлягає медичному огляду на стан алкогольного сп`яніння виключно за наявності підстав вважати, що такий водій перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак суду не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 у момент дтп мав хоча би одну з ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння, для того аби можна було стверджувати про наявність необхідності проходження ним огляду на стан сп`яніння. Наявність хоча би однієї ознаки алкогольного сп`яніння є обов`язковою, позаяк пункт 2 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року прямо передбачає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тож, з огляду на викладене, за встановлених судом обставин та наданих суду доказів, 24 листопада 2022 року, після дтп яке відбулось за участю ОСОБА_1 , у нього не виникло необхідності проходження за участю уповноваженої особи медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а у необхідності приймати рішення про звільнення ОСОБА_1 від проведення такого огляду, необхідності не було. І тому, він не порушив вимоги пункту 2.10 "є" ПДР України та не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП, оскільки в його діянні були відсутні всі ознаки об`єктивної сторони цього правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейськими не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, провадження у справі в цілому, суд зобов`язаний закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, і оскільки судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, статтею 122-4, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя Коваленко Д. С.