Справа № 950/533/23
Номер провадження 3/950/349/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Івановій О.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисниці адвоката Берестовської С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 117088 від 05.03.2023 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 05.03.2023 в 00:37 год. в с. Будилка по вул. Гагаріна Сумського району Сумської області керував автомобілем Gelly CK номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно висновку № 15 Лебединської ЦРЛ перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Його захисниця зазначила, що при складанні вказаного протоколу поліцейським не дотримано ряд положень закону і наявними у справі матеріалами вина особи, що притягується до відповідальності, не доводиться, оскільки медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в лікарні не проходив, що відображено у висновку Лебединської ЦРЛ № 15 від 05.03.2023. За вказаних обставин зробити висновок про його перебував в стані сп`яніння не можна. У зв`язку з наведеним просить провадження у справі закрити.

Заслухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши зібрані в ході судового розгляду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд вважає, що досліджені судом докази не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому в вину.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2) та висновок КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» № 15 від 05.03.2023 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4). Однак, на думку суду, дані докази не доводять вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При ухваленні рішення суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що огляд на стан сп`яніння в КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» він не проходив.

Такі його доводи стверджуються вищевказаним висновком медичного огляду № 15 від 05.03.2023, за змістом якого обстеження проведено не в повному обсязі із-за відмови обстежуваного, а також відеозаписом, наданим працівниками поліції, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я не проводився взагалі. Наведене також знайшло своє підтвердження й в акті медичного огляду, з якого встановлено, що від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 відмовився.

Докази на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, зробити висновок, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено за наслідками проведеного відповідно до встановленого законом порядку огляду, суд не може, а відтак підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відзначає, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає необхідним провадження у ній закрити на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є доведеною.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк з нього стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: Олександр ЧХАЙЛО