ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1001/23 Справа № 932/741/22 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю адвоката Анищенка А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження за апеляційною скаргою адвоката Анищенка А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 12 січня 2022 року о 18:41 год. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Дніпро на вул. Данила Нечая, буд. 19, в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер № ARHK 0532», результат 0,80‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Анищенко А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року, скасувати її та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАП.

В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що судове засідання судом не проводилося, а він спілкувався у коридорі суду з секретарем судового засідання, якому пояснив свою позицію та обставини справи.

Про постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2022 року про повернення його апеляційної скарги, яка також була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження через введення на території України воєнного стану, ОСОБА_1 не знав. Про це під час ознайомлення з матеріалами справи дізнався адвокат Анищенко А.О., з яким останній уклав договір про надання правової допомоги 11.04.2023 року.

В суді апеляційної інстанції адвокат Анищенко А.О. підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції у зв`язку з недоведеністю поважних причин пропуску такого строку, а апеляційну скаргу повернути адвокату Анищенку А.О., який представляє інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , як особі, яка її подала, виходячи з такого.

Згідно із ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

У справі «Торгейр Торгейрсон проти Ісландії» (Thorgeir Thorgeirson v. Iceland) (від 25 червня 1992 року, пункти 52 та 53, Серія А № 239) ЄСПЛ не встановив порушення статті 6 у зв`язку з відсутністю прокурора у частині судового засідання у кримінальній справі заявника, в якому завдання суду не полягало у розгляді справи по суті.

Відповідно до постанови суду судове засідання 16 лютого 2022 року відбувалось за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Доводи захисника про те, що судове засідання судом не проводилося, а ОСОБА_1 спілкувався у коридорі суду з секретарем судового засідання, якому пояснив свою позицію та обставини справи, не підтверджуються будь-якими доказами, до того ж, в даному випадку фіксація судового розгляду не велася, оскільки клопотання від учасників судового провадження стосовно неї не надходило, а тому вказані апелянтом обставини не приймаються до уваги.

Як убачається з постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року в суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищезазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що 12.01.2022 року він вийшов до автомобіля «ВАЗ 2121» для того щоб його прогріти, оскільки на вулиці був мороз. Після того, як його автомобіль самостійно не заводився, він попросив чоловіків, що перебували у дворі, штовхнути його та спробувати запустити, він же сів за кермо свого автомобіля. Далі, автомобіль здійснив свій рух під його керуванням, проїхавши невелику відстань та був зупинений працівниками патрульної поліції, за порушення ПДР, а саме під час руху на його автомобілі було вимкнено світло фар. В подальшому на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння. Додав, що в той день вживав алкоголь, оскільки у нього були вихідні і їхати він нікуди не планував. Просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки на цей час єдиним видом заробітку в його сім`ї є те, що він працює водієм.

Прийнята постанова підписана суддею як у письмовому вигляді, оригінал якої міститься в матеріалах справи, так і цифровим підписом під час надіслання до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити дане судове рішення під сумнів.

14 квітня 2022 року ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2022 року була повернута апелянту як така, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. Твердження адвоката Анищенка А.О. про те, що ОСОБА_1 не знав про повернення його апеляційної скарги не свідчить про поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови, оскільки він не вживав заходів для явки до суду та з`ясування результатів розгляду його апеляційної скарги впродовж року, тож, між поданнями ОСОБА_1 обох апеляційних скарг пройшов значний час, протягом якого він мав можливість з`ясувати відомості щодо наявності постанови апеляційного суду відносно нього за результатами розгляду первісної апеляційної скарги.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57), Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

У рішенні ЄСПЛ Пономарьов проти України (Заява N 3236/03, 3 квітня 2008 року) суд вказав, що визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Інших підстав поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про поважність причин пропуску, адвокатом Анищенком А.О. не зазначено.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити адвокату Анищенку А.О., який представляє інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки строк апеляційного оскарження пропущено в даному випадку без поважних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату Анищенку А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП, щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу з додатками до неї на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року повернути особі, яка її подала адвокату Анищенку А.О.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко