запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/335/23Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Єдиний унікальний №333/3974/22Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника Буділки П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Буділки Павла Всеволодовича на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 30.08.2022 року о 17 год. 20 хв. у м.Запоріжжі по вул.Радіо, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кіа Сеrato», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Буділка П.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився біля свого будинку та вигулював собаку. Медичні документи свідчать про наявність у ОСОБА_1 гіпертонічної хвороби, що узгоджується з його показами про те, що 30.08.2022 року приблизно о 17 год. 20 хв. він їхав до аптеки за ліками та йому стало зле.

Алкоголь ОСОБА_1 вжив для зняття надмірного кров`яного тиску в проміжок часу між його зупинкою свідками, прибуттям додому та виходом на прогулянку із собакою.

Поліція не має повноважень перевіряти водіїв на стан алкогольного сп`яніння на місці стоянки транспортних засобів, тим більше доставляти водія з дому до місця стоянки. Тест «Alcotest Drager 6820» проводився не на місці зупинки, а на місці стоянки транспортного засобу.

ОСОБА_1 не був в стані алкогольного сп`яніння, а лише зле себе почував.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Буділко П.В., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга захисника не містить переконливих аргументів, які би доводили незаконність та необґрунтованість ухваленого судом рішення.

Рішення суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №143637 від 30.08.2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Від пояснень по суті порушення, підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager», відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення мови, порушення координації рухів;

- роздруківкою результатів приладу «Alcotest Drager 6810», серійний номер ARCD-0546, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 2,42 ‰.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився біля свого будинку та вигулював собаку, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає непереконливими.

Так, відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського пояснив, що він керував автомобілем і алкоголь взагалі не вживав (17.53.25-34), їхав в район житлового масиву «Космос», показавши напрямок руху (17:56.58). Крім того, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатору, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, з результатом газоаналізатора 2,42 ‰ погодився. ОСОБА_1 не відмовлявся від факту керування транспортним засобом та не зазначав про погане самопочуття.

Відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

Той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Так, допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що того дня, наприкінці літа, точної дати вона не пам`ятає, вони разом зі своїм чоловіком їхали в автомобілі по вулиці Радіо у м.Запоріжжі і бачили, як автомобіль «Kіа Cerato» почав маневрувати попереду, підрізаючи автомобіль військових, який їхав попереду них. При цьому маневруванні водій автомобіля ОСОБА_3 ледве не збив жінку з дитиною. Після цього вказаний автомобіль ОСОБА_3 було зупинено військовими.

З автомобілю ОСОБА_3 вийшов ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, намагався при цьому втекти. Військові відібрали у нього ключі від його автомобіля, щоб він не сідав за кермо та віддали їй, попросили викликати поліцейських, пояснивши, що вони не можуть чекати приїзд працівників поліції, оскільки дуже поспішають. Вона забрала ключі від автомобіля ОСОБА_3 та викликала поліцію.

Водій автомобіля ОСОБА_3 просив її повернути ключі, проте вона відмовилася, тоді він розвернувся та пішов в інший бік. Її чоловік, інший свідок по справі ОСОБА_4 пішов за водієм автомобіля ОСОБА_3 , щоб останній не мав можливості втекти. Після того, як приїхали працівники поліції, вона зателефонувала чоловіку і спитала де вони. ОСОБА_4 назвав адресу, куди і поїхали працівники поліції разом з нею. Приїхавши на місце, вони побачили, як водій автомобіля ОСОБА_3 , виходить з під`їзду з собакою. Саме на нього вона і показала працівникам поліції, розповівши обставини справи.

Оглянувши відеозапис у судовому засіданні, свідок підтвердила, що на відеозаписі саме той чоловік, який у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом Кіа та який в подальшому намагався втекти з місця зупинки.

Аналогічні покази надав інший свідок ОСОБА_4 .

Тому, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція захисника спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 незгоду з результатами огляду не висловлював, то працівники поліції правомірно не пропонували йому пройти огляд у медичному закладі, що узгоджується із положеннями ч.2 ст.266 КУпАП.

Посилання захисника Буділки П.В. на те, що у працівників поліції були відсутні підстави для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки стан останнього не відповідав ознакам алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, оскільки з відеозапису з бодікамер поліцейського у ОСОБА_1 чітко прослідковуються ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, порушення мовлення та порушення координації рухів.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Буділки Павла Всеволодовича залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 333/3974/22