Справа № 750/298/23
Провадження № 3/750/426/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Лямзіної Н.Ю., із секретарем судового засідання Довгаль А.В., за участю: захисника Рябініна Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

05.01.2023 о 05 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Київська, 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Москвич 412 ЧЄ, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці шляхом продуття газоаналізатора Драгер ARHE 0087, результат огляду позитивний 0,65 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав. Пояснив, що на передодні з товаришем вживав алкогольні напої. Зранку його товариш попросив його відвезти на автобус, оскільки таксі не приїхало, в зв`язку з чим він не міг відмовити і тому сів за кермо. По дорозі їх зупинили поліцейські.

Захисник Рябінін Д.Д. вказав, що вважає дану обставину крайньою необхідністю.

Згідно ста. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 крайньої необхідності, оскільки обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Доводи захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, спростовуються матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні, а саме протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД №463131 від 05.01.2023, чеком з приладу Драгер ARHK 0087, згідно якого результат 0,65 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, диском з відеозаписом наданим до протоколу та іншими матеріалами.

Відповідно до п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а також всі докази у справі, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що необхідно для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 401, 130 ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Н.Ю. Лямзіна