Справа № 509/1620/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 818842 від 28.03.2023 року гр. ОСОБА_1 28.03.2023 року о 13:50 год. перебуваючи в нетверезому стані в Одеській області, Одеському районі, смт Овідіополь, вул Одеська, 56, намагався задовольнити природні потреби на дорозі, лаявся нецензурною лайкою, кидався в бійку до перехожих, чим вчинив дрібне хуліганство відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 818843 від 28.03.2023 року гр. ОСОБА_1 28.03.2023 року о 14:00 год. перебуваючи в нетверезому стані в Одеській області, Одеському районі, смт Овідіополь, вул Одеська, 56, не виконував законні вимоги працівників поліції, кидався в бійку, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 763621 від 28.03.2023 року гр. ОСОБА_1 28.03.2023 року о 14:30 год. перебуваючи в нетверезому стані в Одеській області, Одеському районі, смт Овідіополь, вул Т.Шевченка, 422, в приміщенні лікарні кидався в бійку зі співробітниками швидкої допомоги, також висловлювався ненормативною лексикою на їх адресу, чим вчинив дрібне хуліганство відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою суду від 28.06.2023 року матеріали об`єднані на підставі ст. 36 КУпАП в одне провадження.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, повідомлявся судом за адресою зареєстрованого місця проживання. Поштова кореспонденція повернута на адресу суду неврученою з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою». Додаткових заяв чи клопотань на адресу суду ОСОБА_1 не надсилав.

Разом з тим, відповідно до ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративного правопорушення за ст. 173 та ст. 185 КУпАП є обов`язковою, а відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП розглядається протягом доби.

Враховуючи, викладене суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, враховуючи що вжиті судом заходи по забезпеченню присутності ОСОБА_1 виявились безрезультатними.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із вимогами ст. ст. 245,251,252,280 КУпАПсуд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 травня 2020 року у справі N 524/5741/16-а провадження N К/9901/33786/18, лише рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що до кожного із протоколів про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано той самий рапорт поліцейського Боговика Є., також долучено письмові пояснення свідків, та довідка № 53, інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 суду не надано.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачено вчинення правопорушником дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення у статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV, де зазначено, що громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Решта громадських місць визначається органами місцевої влади. Ці місця мають бути внесені до списку громадських пунктів, а люди проінформовані стосовно них.

Так, в порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення у складеному протоколі чітко не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не зазначено спосіб вчинення правопорушення, не відображено об`єкт правопорушення, не вказано суб`єктивну сторону правопорушення (ставлення до наслідків), яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а також мотиви та мета вчинення правопорушення. Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції статті 173 КУпАП, які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства, оскільки для кваліфікації дій особи заст.173 КУпАП необхідна наявність в цих діях хуліганського мотиву, порушення громадського порядку.

Згідно ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, то відповідно до диспозиції вказаної статті, до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

ОСОБА_1 інкримінують непокору виражену у відмові виконання законних вимог працівників поліції, кидання в бійку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що вимоги працівника поліції були здійсненні у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, були наполегливими та неодноразово повтореними, що було пред`явлене відповідне посвідчення, що встановлювалась особа ОСОБА_1 , та відсутні правове обґрунтування внаслідок чого саме відбувалось затримання особи ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протоколу затримання матеріали справи не містять.

Згідно чинного КУпАП не передбачено, щоб суддя самостійно змінював суть адміністративного правопорушення, описаного у протоколі та пред`явленого правопорушнику.

Отже, дослідивши докази, які надані на підтвердження протоколу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що вказані докази не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Виходячи із цього, відсутність конкретних правових доказів про невиконання ОСОБА_1 законної вимоги поліцейського у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, за що відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП із наслідками у вигляді адміністративної відповідальності за його вчинення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді не забезпечено, хоча матеріали надішли після доопрацювання саме з причини незабезпечення явки особи до суду, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 та ст. 185 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.23, 33, 36, 173,185, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173, 173, 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд в Одеській області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: Є. М. Панасенко