ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/473/23 Справа № 211/808/23 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 16лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого рогу від 16.02.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24 січня 2023 року о 15-20 годин, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, дорога Н-23, керував транспортним засобом АЗАК (А) 21412 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що судом винесено невмотивоване рішення, висновки суду щодо досліджених доказів не відповідають вимогам закону.

Зауважує, що при розгляді справи поліцейськими, на нього здійснено психологічний тиск, оскільки після надання згоди на проходження медичного огляду, його обступили працівники Національної поліції та почали схиляти до відмови від такого проходження.

Посилається на відсутність підстав для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поліцейським не було встановлено жодних ознак такого сп`яніння.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що стаття 130 КУпАП за своєю суттю є кримінальним правопорушенням, то питання недопустимості доказів має здійснюватися із врахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України та застосуванням аналогії закону. Тому, вважає за можливе застосування ст.ст.86, 87 КПК України із врахуванням кримінальної направленості та характеру санкції статті 130 КУпАП.

Наголошує на тому, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських є недопустимим доказами та не можуть братися до уваги судом.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а провадження по справі закрити.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД №421325 від 24.01.2023 року,відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейського. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Посилання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на те, що до нього було застосовано психологічний тиск, спростовуються наявним відеозаписом, відповідно до якого відсутні будь-які дії поліцейських, спрямованих на психологічний тиск з метою спонукати ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, як вбачається з наявних відеозаписів, після того, як ОСОБА_1 повідомлено про наявність ознак, що свідчать про керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, останній відмовився від такого проходження посилаючись на відсутність часу.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи ОСОБА_1 щодо самостійного добровільного проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до уваги не приймаються, оскільки диспозиція статті 130 КУпАП зокрема зазначає, що адміністративна відповідальність настає за «..відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…». Тобто не лише керування, а й відмова від проходження медичного огляду є порушенням вищевказаної статті КУпАП.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо двогодинного спливу часу між виявленням поліцейськими у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та самостійного проходженням останнім медичного огляду.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА