Справа № 355/724/23
Провадження № 3/355/430/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року суддя Баришівського районного суду Київської області Чальцева Т.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по відношенню до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 154377 вказано, що 04.05.2023 року 21:20 год. на 76-му км а/д Київ-Харків Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «DAF FT CF85» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SCS 124 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на який своєчасно не пройдено обов`язковий технічний контроль. Правопорушення винено повторно протягом року 18.09.2022 року постановою серії БАБ №309187 за ч. 1 ст. 121 КУпАП чим порушив вимоги п.31.3 «б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про судове засідання належним чином.

Повноважний представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Загальський Ігор Олександрович, 07.06.2023 року надав суду пояснення, в яких з не погоджується протоколом про адміністративне правопорушення та просить суд, справу про притягнення його підзахисного ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 4 КУпАП закрити за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши пояснення адвоката, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту п. 1.10 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, надалі -ПДР, вбачається:

власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної

категорії;

причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Пунктом 31.3 «б» ПДР встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Закон України «Про дорожній рух», зокрема для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонн, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації державний технічний нагляд проводиться щороку.

Згідно пояснень гр. ОСОБА_1 , що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №154377 вбачається: «03.05.2023 року останній влаштувався на роботу до ФОП ОСОБА_2 на посаду водія - далекобійника. Роботодавець запевнив, що документи про справність транспортного засобу та напівпричепа знаходяться у машині. Відношення до ТО транспортних засобів не має, своєї вини не визнає», що додатково зафіксовано технічним засобом фіксації інформації (б/к поліцейського №475733, яка наявна в матеріалах справи).

За змістом Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку формування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг» від 31 травня 2012 року №512, загальнодержавна база даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів є складовою частиною Єдиного державного реєстру МВС.

Пунктом 2 вказаної Постанови, обов`язок створення та функціонування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів покладено на Міністерство внутрішніх справ, тобто держателем бази є органи МВС.

Користувачі загальнодержавної бази даних - уповноважені органи МВС, підрозділи Національної поліції, територіальні органи з надання сервісних послуг МВС, суб`єкти здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, Моторне (транспортне) страхове бюро, а також страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пункт 3 Постанови вказує, що суб`єкти здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів через осіб, що отримали доступ до реєстру результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, забезпечують кожної робочої зміни внесення до реєстру результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів інформації про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, яка зазначена в протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу чи акті невідповідності технічного стану транспортного засобу разом з матеріалами фотофіксації процесу проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, результатами випробувань гальмових систем, спалин двигуна, світлопропускання стекол, крім транспортних засобів з наявним маркуванням стекол згідно з технічними приписами R43 та за відсутності додаткового покриву, що зменшує світлопропускання, а також про пошкоджені або зіпсовані бланки протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу.

Отже, як вбачається із наведених норм права не на водія транспортного засобу покладено обов`язок проведення технічного контролю та подальшого внесення відомостей до бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортного засобу.

Крім цього, слід звернути увагу, умови цивільно-правового договору укладеного між гр. ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 за №03/01 від 03.05.2023 року.

За змістом п. 1.1 вказаного договору Виконавець (гр. ОСОБА_1 ) зобов`язується надати Замовнику (ФОП ОСОБА_2 ) послуги з керування автомобільним транспортом за наявності відповідного замовлення, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги.

Пунктом 3.1 договору встановлює, обов`язок Замовника надати Виконавцю всі необхідні документи, інформацію та довіреності, необхідні для виконання покладених на Виконавця обов`язків.

Інших обов`язків, які б уповноважували водія на виконання інших дій ЦПД не передбачено. Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму

ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тобто, як вбачається, датою початку дії ЦПД №03/01 від 03.05.2023 року є саме 03.05.2023 року, а протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №154377 відносно ОСОБА_1 при виконанні функцій водія, складений 04.05.2023 року, а отже пройшов дуже малий проміжок часу між початком дії ЦПД та фактичним виконанням взятих на себе зобов`язань.

За змістом п. 2.3 ПДР вбачається:

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

«Комплектність транспортного засобу передбачає наявність аптечки, вогнегасника, знака аварійної зупинки та для транспортних засобів масою понад 3,5 т два противідкатних упора», вказане гр. ОСОБА_1 було перевірено, а інспектором взводу №1 роти №4 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області, старшим лейтенантом поліції Євгенієм НИКИТЮКОМ порушень вказаного підпунтку не встановлено».

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

«В діях водія інспектором взводу Nl роти №4 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області, старшим лейтенантом поліції Євгенієм НИКИТЮКОМ порушень вказаного підпунтку не встановлено».

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

є) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху;

є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Порушень п.п. в, г, ґ, д, є, є в діях водія інспектором взводу №1 роти М4 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 порушень вказаних підпунтків також не встановлено».

Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року по справі №334/8508/16-а вказав, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності (п. 1.18 вказаної Постанови).

Під юридичним складом адміністративного правопорушення розуміється передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Таку сукупність ознак, формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення - одне або декілька суспільних відносин, яким спричиняється шкода певним проступком, тобто те, на що посягається, в даному випадку порушення правил ПДР п. 31.3 «б», однак матеріали справи не містять доказів, що саме на водія по договору ЦПД покладено обов`язок проходження ТО.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення - це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення, а саме: дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки, причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, час, місце, умови, способи вчинення правопорушення, в даному випадку причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, інспектором взводу №1 роти №4 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області, старшим лейтенантом поліції Євгенієм Никитюком не встановлено, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №154377 таких доказів не містить.

Суб`єктами адміністративних правопорушень можуть бути дієздатні фізичні та юридичні особи, які скоїли ті чи інші правопорушення, в даному випадку інспектор взводу №1 роти №4 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області, старший лейтенант поліції Євгеній Никитюк не встановив чи дійсно саме водій а не власник ТЗ, орендар, тощо є суб`єктом правопорушення.

Суб`єктивна сторона - це сукупність ознак які характеризують внутрішню сторону правопорушення. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Кваліфікуючою ознакою є саме форма вини, чи наявний у складі вини умисел чи все ж таки необережність, ні оскільки водій здійснював керування ТЗ відповідно до договору ЦПД, тобто виконував взяті на себе зобов`язання та правил ПДР не порушував, оскільки обов`язок їх виконання не входить в обов`язки водія, а навпаки в діях Замовника послуг по ЦПД вбачається порушення п. 3.1 договору, тобто кваліфікуючи ознаки умислу чи необережності в його діях відсутні.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду та визначено Постановою від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а, згідно з якою: «Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами».

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В силу вимог ч. 2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, в даному випадку органи Національної поліції.

У відповідності до вимог ст.280, 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а отже рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою (водієм) адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

З огляду на вище зазначене, з урахуванням вищевказаного, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП України

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато; а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 4 ст. 121, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Баришівського районного суду Т. В. Чальцева