Справа №346/1551/23
Провадження №3/346/976/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качкарівка, Бериславського району, Херсонської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , директор ТОВ МНП «Промелектро», -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №593 від 21.03.2023 ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ МНП «Промелектро», ухилився від повернення виручки, прострочена дебіторська заборгованість станом на 31.01.2023 становить 73821,84 доларів США по неризедентах «TAYZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD» (Китай) та «SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO., LTD» (Китай), чим порушив ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу кваліфіковано за ч. 1 ст. 162-1 КУпАП як порушення порядку здійснення валютних операцій.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав частково, дав показання про те, що очолюване ним товариство «фізично» перебуває на території м. Нова Каховка в Херсонській області, перереєстрацію якого було здійснено на території Івано-Франківської області лише у жовтні 2022 року. Крім того м. Нова Каховка окуповане військами російської федерації з першого дня повномасштабного вторгнення, а саме: з 24.02.2022, що саме по собі ускладнило здійснення підприємницької діяльності, а також виконання раніше укладених контрактів, отримання замовленої продукції. На день розгляду справи судом ним по деяких контрактах зобов`язання щодо отримання товару було виконано, що також ускладнилось блокуванням роботи портів в Україні. Деякі контракти було переукладено з метою дотримання визначених строків повернення виручки в іноземній валюті. Просив врахувати зазначені обставини при прийнятті рішення судом як такі, що свідчать про відсутність умисного характеру його дій.

Надав суду митну декларацію від 17.10.2022, відповідно до якої розмитнено на території України товар, отриманий ТОВ МНП «Промелектро» за контрактом №20210402 від 02.04.2021.

Так на обґрунтування, інкримінованих ОСОБА_1 дій, особою, уповноваженою на складання протоколу, суду надано наступні досліджені та перевірені судом докази:

- протокол про адміністративне правопорушення №593 від 21.03.2023 580 від 20.03.2023, який містить відомості щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення. Так встановлено, що ОСОБА_1 ухилився від повернення виручки, що призвело до виникнення простроченої дебіторська заборгованості станом на 31.01.2023 в розмірі 73821,84 доларів США

- актом «Про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ МНП «Промелектро» за результатами камеральної (електронної) пер з питань дотримання валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.12.2017 по 31.012023» від 21.02.2023 №1013/09-19-07-07/25644276, відповідно до висновків якого встановлено порушення ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортних контрактах: * контракт №20211111 від 11.11.2021 та контракт №20210402 від 02.04.2021 з нерезидентом «TAYZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD» (Китай); * контракт №20210528 від 28.05.2021 з нерезидентом «SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO., LTD» (Китай).

- розрахунок нарахування пені за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за імпортними операціями ТОВ МНП «Промелектро» за період з 01.12.2017 по 31.01.2023;

- податкове повідомлення-рішення від 13.03.2023 №001339/0707, відповідно до якого на підставі вищезазначеного акту перевірки застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 162-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення за порушення порядку здійснення валютних операцій.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов на розгляд суду зазначено, що ОСОБА_1 як керівник підприємства допустив порушення вимог ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у свою чергу за змістом наведеної норми визначено таке.

Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Отже, аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що допущене суб`єктом господарювання порушення правил здійснення валютних операцій визначається не лише нормою ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а й відповідними нормативними актами Національного банку України. Крім того вищенаведена норма Закону є загальною і містить загальні правила та положення щодо особливостей встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, але не містить конкретних правил та строків, а також умов та підстав для повернення валютної виручки, як і не визначає відповідних правил.

З огляду на викладене, особа, уповноважена на складання протоколу визначаючи зміст обставин, вчиненого ОСОБА_1 порушення, мала б викласти останнє з урахуванням діючої редакції ст. 162-1 КУпАП з відповідним посиланням на конкретні норми, що передбачають відповідальність саме за порушення правил обігу валютної виручки, що з огляду на зміст протоколу, належно здійснено не було.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що диспозиція ст. 162-1 КУпАП передбачає умисний характер дій особи, яка допустила інкриміноване їй порушення, проте протокол про вчинення адміністративного правопорушення, складений у відношенні ОСОБА_1 , ані акт перевірки та додані до нього матеріали, не містять доказів вчинення ОСОБА_1 будь-яких саме дій, спрямованих на умисне ухилення від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті та відповідно дати та часу таких дій, а зазначено лише факт наявності порушення, як і не містить протокол про адміністративне правопорушення, по яких саме контрактах допущено порушення, тоді як за змістом акту визначено декілька контрактів, по яких мали місце порушення. Наведене у свою чергу позбавляє суд можливості перевірити факт порушення строків, а також переконатись у наявності заборгованості з повернення виручки в іноземній валюті.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII було змінено редакцію диспозиції ст. 162-1 КУпАП, проте особою уповноваженою на складання протоколу сформульовано фабулу інкримінованих ОСОБА_1 без урахування відповідних змін.

Таким чином суд приходить до висновку, що сформульоване обвинувачення щодо ОСОБА_1 є неконкретним, що позбавляє суд можливості надати оцінку діям ОСОБА_1 .

Оцінюючи встановлені факти, суд враховує окрім викладеного таке.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 162-1 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 162-1, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 162-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська