Справа № 161/6511/23 Провадження №33/802/357/23 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Мельник О. М., захисника Ткаченка О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Ткаченка Д. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 16.04.2023 о 17 годині 15 хвилин в с. Струмівка, на вул. Рівненська, 74, керував автомобілем марки Renault Premium д.н.з. НОМЕР_1 з прицепом Kogel д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager 6820, результат позитивний 2,69%0, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник не погоджуючись із постановою суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність через порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях його підзахисного, що й призвело до необґрунтованого застосування стягнення та ухвалення незаконного рішення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказав на те, що справу розглянуто без повідомлення про час, дату судового засідання та без участі ОСОБА_1 , що позбавило останнього можливості надати пояснення щодо обставин справи. Вважає вказані порушення унеможливили справедливий розгляд справи та встановлення обставин, які входять до предмета доказування і мають значення для правильного її вирішення.

Крім того захисник вказує про порушення під час документування правопорушення, складання протоколу щодо ОСОБА_1 , а також на порушення права на захист. Звертає увагу на відсутність у матеріалах справи направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та відсутність в протоколі належних ознак сп`яніння.

Просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка О. В., який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті даної постанови, зазначених вимог закону суддею було дотримано.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №345535 від 16.04.2023; чек-результатом тесту №3 від 16.04.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою про відсутність повторності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом; відеозаписами та іншими матеріалами справи.

З цього приводу суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані докази в розумінні ст.251 КУпАП відповідають критеріям належності та допустимості, з якими повністю погоджується і апеляційний суд.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт, що після зупинки ОСОБА_1 як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного, тобто у встановленому законом порядку та він погодився. Також йому роз`яснено його права та наслідки проходження огляду. Зафіксованим є факт ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, факт керування транспортним засобом підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції перебуваючи на місці водія та факт керування транспортним засобом останній не заперечував. Також під час документування правопорушення ОСОБА_1 вказував про вживання алкогольних напоїв, що крім того підтверджується роздруківкою приладу Драгер з результатом 2,69 проміле.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Щодо посилання про відсутність в матеріалах справи направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, то слід взяти до уваги, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки із застосуванням спеціальних засобів та з результатом був згідний, відтак наведені доводи мають формальний характер та не спростовують встановленого факту правопорушення.

Викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, який передбачений чинним законодавством, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи. Дії працівників поліції відповідали законодавству, яке передбачає процедуру проведення огляду, а також процедуру складення протоколу, і це відповідними доказами не спростовано.

Не заслуговують на увагу суду також твердження захисника як на підставу відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, про те, що з наявних матеріалів не вбачається зазначення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, відсторонення від керування та роз`яснення прав, оскільки даний факт повністю підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, який визнано належним доказом у справі та де зазначено про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі апелянт вказує про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 з посиланням на те, що справу щодо останнього було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 .

Однак, такі його доводи судом до уваги не беруться з врахуванням наступного.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із відсутністю асигнувань на оплату послуг з пересилання поштових відправлень, Луцький міськрайонний суд Волинської області тимчасово призупинив відправлення поштової кореспонденції з 28 квітня 2022 року. Контактний номер телефону в матеріалах справи відсутній, тому ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього шляхом публікування оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був інформований про те, що йому слід очікувати виклику до Луцького міськрайонного суду Волинської області. До того ж інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Луцькому міськрайонному суді Волинської області, на офіційному сайті, є загальнодоступною.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, особисто не виявив бажання бути присутнім при її розгляді. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З такою позицією суду першої інстанції повністю погоджується і апеляційний суд, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом було вжито усіх необхідних та передбачених законодавством заходів щодо недопущення порушення права на захист ОСОБА_1 та не обмеження його у праві на доступ до правосуддя.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході розгляду справи щодо незаконності судового рішення з посиланням на порушення права на захист ОСОБА_1 жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції в цій частині, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності.

Законних підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Ткаченко Дениса Володимировича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду Борсук П.П.