Справа №336/4362/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 на посаді начальника тилу, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №047598 від 03.05.2023, - 26.03.2023 о 14-00 годині в м. Запоріжжя по вул. Чарівній, в районі буд. №145 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Audi Q7", д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху та його зміною, не впевнившись в безпеці, не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . В результаті пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив 10.1, п.2.3. б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був. Проте, у судовому засіданні був присутній його захисник адвокат Петров Г.М., який просив закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На підтвердження своє позиції по справі подав відповідне клопотання.

Оцінивши в сукупності наявні докази, суддя дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може наставати за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушення за ст.124 КУпАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Таким чином, особа несе відповідальність за ст.124 КУпАП не за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності та спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. За змістом диспозиції ст. 124 КУпАП предметом даного правопорушення повинно бути чуже майно.

Матеріалам справи не підтверджено, що ОСОБА_1 внаслідок своїх дій спричинив пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тощо, зокрема, не зазнав пошкодження й транспортний засіб під його керуванням, що видно з копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2023, за змістом якого у пункті 17-1 зазначено, що «механічні пошкодження транспортного засобу №1 відсутні, проте в передній частині автомобіля на початку капоту посередині маються сліди контакту із тілом пішохода, на якого було скоєно наїзд, у вигляді затертого нашарування пилу та бруду, напрямок утворення зпереду назад.», у пункті 24 «наявність слідів контактної взаємодії особи з навколишніми об`єктами, предметами (сліди волочіння, біологічного походження, уривки одягу тощо), їх форма, напрямок та характер - відсутні.»

Положеннями ст.124 КУпАП не передбачено настання відповідальності за такі дії, як наїзд на пішохода. Відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, передбачено за ст.125 КУпАП.

Суддя погоджується із доводами сторони захисту, в частині того, що відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються прізвища, адреси потерпілих, якщо вони є. Проте, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №047598 від 03.05.2023 у графі свідки чи потерпілі зазначено, що "потерпілі відсутні при складанні протоколу".

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Суд з цього приводу також зауважує, що, визнаючи те чи інше діяння адміністративним правопорушенням і встановлюючи за його вчинення санкцію, законодавець враховує, що ступінь суспільної небезпеки однотипних проступків може бути різний. Внаслідок цього у ряді випадків визначається декілька складів адміністративних проступків, належних до одного типу діянь. Такі склади різняться за ступенем суспільної небезпеки. На більш високий ступінь небезпеки вказують додаткові (кваліфікуючі) ознаки. Кваліфікація діяння особи відноситься до повноважень особи, яка складає певний протокол, й ця функція притаманна та є частиною діяльності саме суб`єктів адміністративної юрисдикції, включає вибір, встановлення норми, яка підлягає застосуванню у конкретному випадку. Посадова особа, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, не може переймати на себе функції кваліфікації деліктів.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.9, 124, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік