Справа № 203/58/23
Провадження № 3/0203/348/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

15 березня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 13 липня 2022 року о 08 годині 25 хвилин в м. Дніпро, по проспекту Олександра Поля, 90 керував транспортним засобом Nissan номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результату медичного огляду №2797 від 19.07.2022 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 09 лютого 2023 року на 09.50 годину, 15 березня 2023 року на 13.45 годину ОСОБА_1 , не з`явився, хоча його було сповіщено про дати, час і місце судового розгляду належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин визнано можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №246571 від 29.08.2022 року вбачається, що виклад фактичних обставин не відображає диспозицію ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема не вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторно.

Приписами ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

При цьому суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення, у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, здійснювати перекваліфікацію дій, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суть правопорушення не містить викладу обставин, які б вказували на повторність вчинення дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та попереднього притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цим Законом.

Враховуючи, що суд не має права самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, слід закрити провадження у справі до п. 1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.221, п. 1 ст. 247, ст.ст.251, 277, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова