Справа № 387/596/23
Номер провадження по справі 3/387/411/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоградівка Овідіопольського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, водій 3 роти протитаноквих ракетних комплексів протитанкового батальону військової частини НОМЕР_1 , старший матрос , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.11.2022 станом на 16 годині 00 хвилин на конторольному шикуванні протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_2 під час перевірки наявності особового складу був відсутній, прибув у військову частину 19.11.2022.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КпАП України, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Так, диспозиція ч.3 ст.172-11 КпАП України (в редакції закону на момент вчинення правопорушення), передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 (затверджений Законом України від 17 березня 2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти з 17 березня 2014 року особливий період, який триває до теперішнього часу.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» регламентує, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час, період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 7 ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі А0216 №50 про адміністративне правопорушення від 28.02.2023 (а.с.3); довідка -доповідь від 11.11.2022 та від 20.11.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Таким чином суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст.172-11 КпАП України (в редакції закону на момент вчинення правопорушення).

Однак, з матеріалів справи судом встановлено, що станом на 03 квітня 2023 року минуло 3 місяці з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме з 10.11.2022. Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно п.7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на вказане, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 27, 38, 172-11, 247, 252, 280, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КпАП України (в редакції закону на момент вчинення правопорушення).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КпАП України - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер