Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/277/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Іващенка І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуває в цивільному шлюбі, маючого на утриманні доньку, 2007 року народження, працюючого механізатором в ТОВ «Згода», який притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він11.04.2023 о 18 годині 26 хвилин керував автомобілем марки Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі сполученням смт Добровеличківка - с. Скопіївка з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, хитка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 003224 від 11 квітня 2023 року; рапортом поліцейського СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Р.Берлад; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.04.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.04.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеозаписами, дослідженими під час судового розгляду, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну, необґрунтовану, а провадження по справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення в судовому засіданні він не визнавав взагалі, але суд першої інстанції прописав протилежне, що не відповідає дійсності. Він вказував, що вживав пляшку пива, але за 8 годин до транспортного засобу, однак суд не з`ясував, коли саме він вживав спиртні напої. Крім того, суд першої інстанції не досліджував причину зупинки його транспортного засобу, яким він керував, оскільки працівники поліції безпричинно його зупинили. Тому, в даному випадку незаконність зупинки транспортного засобу призвело до отримання незаконних доказів «Плодів отруєного дерева» чи «Плодів зіпсованого дерева». Крім того, йому ніхто з працівників поліції не роз`яснював права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України, що порушило його право на захист. За таких умов він не мав можливості з`ясувати чи технічний пристрій «Драгер», який пропонували працівники поліції, відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, що є порушенням Наказу МВС України та МОЗУ від 09.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Отже, протокол про адміністративне правопорушення від 11.04.2023 серія ААБ №003224 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє, а вищенаведені факти не були встановлені судом першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та висновок захисника Іващенка І.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 11.04.2023 близько 18.25 год. він керував транспортним засобом Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 , їхав додому з роботи. Разом з ним в автомобілі знаходилось ще двоє товаришів. У цей день у товариша було день народження і вони зранку випили по стакану пива. До вечора більше ніяких алкогольних напоїв не вживав. Їхавши на автодорозі сполученням смт. Добровеличківка - с. Скопіївка, його автомобіль зупинили працівники поліції у зв`язку з тим, що нібито його автомобіль вони розшукують. При зупинці транспортного засобу, працівники поліції встановили, що саме він керував автомобілем, оскільки перебував за кермом. Під час спілкування з працівниками поліції, останні виявили якісь ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Запропонували продути прилад «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, однак він відмовився, потім працівник поліції запропонував проїхати до закладу охорони здоров`я, однак він також відмовився. Вказав, що не погоджувався пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, тому що злякався, оскільки вперше перебував в такій ситуації, коли зупинили його працівники поліції та не знав що робити.

Однак, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вище вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 003224 від 11 квітня 2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 11.04.2023 о 18 годині 26 хвилин керував автомобілем марки Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі сполученням смт Добровеличківка - с. Скопіївка з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, хитка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.04.2023, з яких вбачається, що до помешкання громадянина ОСОБА_5 в с. Олександро-Завадське під`їхав автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з якого вийшло троє людей ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які почали бити ОСОБА_5 . Після того як ОСОБА_5 втік від них, дані особи сіли в автомобіль та поїхали у невідомому напрямку, а він викликав працівників поліції;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Р.Берлад, відповідно до якого 11.04.2023 під час несення служби та відпрацювання виклику по факту бійки в с. Олександро-Завадське, був зупинений автомобіль Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 , на який вказував заявник ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проведення такого огляду;

- розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, відповідно до якої автомобіль Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 переданий під власну відповідальність ОСОБА_6 ;

- відеозаписами, дослідженими апеляційним судом, з яких вбачається,що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності судом першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Слід зазначити, що відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, хитка хода.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як це зазначено під час апеляційного розгляду стороною захисту.

Дії поліцейських по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, вказаними матеріалами поза всяким розумним сумнівом встановлено, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд, як за допомогою алкотесту «Драгер», так й безпосередньо в медичному закладі, у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, що відповідає як приписам ст. 266 КУпАП, так й вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не спростовують висновків суду доводи апелянта про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не були чітко роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.59, 63 Конституції України. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення останньому працівниками поліції роз`яснювалися його права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з бодікамер працівника поліції файл №25306__0019А на 4 хв. 32 с.

Щодо тверджень апелянта з приводу порушення його права на захист з причини, що працівники не надали жодних документів на спеціальний технічний засіб «Драгер», який пропонували продути на місці зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та він не звертався до працівників патрульної поліції з проханням надати йому документи на технічний пристрій «Драгер», а взагалі відмовився проходити огляд у встановленому законом порядку, зокрема, за допомогою технічного пристрою «Драгер», що підтверджується відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Більш того, водій повинен обов`язково на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Також, твердження сторони захисту про відсутність законних підстав для зупинки працівниками поліції автомобіля, є безпідставними.

Так, згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Як вбачається із відеоматеріалів та матеріалів адміністративної справи, працівником поліції зупинено транспортний засіб марки «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у відповідності із вимогами п.3 ч.1 ст.35 Закону України про «Національну поліцію» у зв`язку з тим, що працівникам поліції надійшла інформація, яка свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до кримінального чи адміністративного правопорушення, а саме виклику по факту бійки.

Так, заявник ОСОБА_2 надав працівникам поліції пояснення, що до помешкання громадянина ОСОБА_5 під`їхав автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з якого вийшло троє людей ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які почали бити ОСОБА_5 . Після того як ОСОБА_5 втік від них, дані особи сіли в автомобіль та поїхали у невідомому напрямку. В подальшому під час патрулювання в смт. Добровеличківка Кіровоградської області було виявлено автомобіль «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та, оскільки, вказаний реєстраційний номер співпадав з реєстраційним номером, вказаним заявником, дане авто було зупинено працівниками поліції. Під час зупинки транспортного засобу за кермом знаходився ОСОБА_1 .

Більш того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував у визначеному законом порядку.

При цьому, наведені працівниками поліції підстави для зупинки водія ОСОБА_1 не є об`єктом розгляду у вказаному провадженні та не можуть бути оцінені апеляційним судом, а вказують лише на підставу зупинки автомобіля.

Більш того, з пояснень, долучених до матеріалів адміністративної справи, самого ОСОБА_1 та під час апеляційного розгляду вбачається, що він не заперечував про те, що 11.04.2023 керував належним йому транспортним засобом «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 після 1800 год. їхав додому з роботи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка ОСОБА_1 , не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються апеляційним судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 11.04.2023 реалізував своє право керувати автомобілем «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладенні адміністративного стягнення, районний суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та призначив адміністративне стягнення, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17000 грн., яке є справедливимта буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Захарова Віктора Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2023 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: