ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/884/23 Головуючий 1 інстанції Барабанова В.В.
Провадження № 33/818/580/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

З постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 року вбачається, що 21.02.2023 р. о 13-58 годині за адресою: м.Харків, просп.Гагаріна, буд.178, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №447 КНП ХОР «ОНД».

Діями ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №285377 від 21.02.2023, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що дійсно 21.02.2023 р. близько 13-30 години керував транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , але не вживав алкогольних напоїв, наркотичних засобів або медичних препаратів, що знижують реакцію.

Крім того, наголошує, що Правила дорожнього руху не порушував та був безпричинно зупинений інспектором поліції, який причину зупинки не пояснив, а відразу звинуватив ОСОБА_1 в тому, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що відразу погодився на пропозицію прослідувати до медичного закладу для проведення медичного огляду, оскільки був впевнений, що висновок експертизи не покаже наявність в його організмі алкоголю, що перевищує допустиму дозу, як становить 0,2 проміле.

На думку ОСОБА_1 , постанова ухвалена судом поверхово, передчасно, без з`ясування обставин, бо, наприклад, не містить відомостей скільки саме проміле алкоголю було виявлено в його крові. Вважав за необхідне витребувати з медичного закладу розширений аналіз, де було б зазначено скільки саме проміле алкоголю було виявлено в його крові, але суд вирішив, що перебування у стані алкогольного сп`яніння достатньо для прийняття такого рішення. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що наявні в матеріалах справи докази, на які суд першої інстанції послався у своїй постанові, не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що жодної повістки або смс-повідомлення від суду не отримував. При цьому зазначає, що в оскаржуваній постанові суд не посилається на докази щодо отримання повідомлення про неможливість вручення судової повістки, або ж на те, що така повістка взагалі йому відправлялася. Пояснює, що справу було розглянуто за його відсутності, що порушує його право на захист, оскільки він був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, як це передбачено вимогами ст.268 КУпАП. Саме тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився правопорушник, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Основним аргументом правопорушника є те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому впевнено їхав до медичного закладу.

Крім того, ОСОБА_1 вкотре наголосив, що повістку до суду першої інстанції не отримував, тому просив поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги як пропущений з поважних причин.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285377 від 21.02.2023 р., взяв до уваги висновок КНП ХОР «ОНД» від 21.02.2023 №447, згідно з яким ОСОБА_1 21.02.2023 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння та рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП в Харківській області Мирошниченка Є. від 21.02.2023 р.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Версія ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом,але не вживав алкогольних напоїв, наркотичних засобів або медичних препаратів, що знижують реакцію спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285377 від 21.02.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 21.02.2023 р. керував транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №447 КНП ХОР «ОНД».

Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок №447 КНП ХОР «ОНД» складено з дотримання вимог чинного законодавства та зазначено, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що ОСОБА_1 з самого початку погодився пройти перевірку за допомогою алкотестера «Драгер» та не заперечував, що міг порушити Правила дорожнього руху, тому був готовий понести відповідальність. На запитання ОСОБА_1 про те, які ознаки сп`яніння у нього було виявлено поліцейським, останній відповів, що у правопорушника є запах алкоголю з порожнини рота. Внаслідок цього ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці події, тому разом з поліцейськими поїхав до медичного центру.

Якщо слідкувати за розвитком подій, то в КНП ХОР «ОНД» було проведено огляд на стан сп`яніння, предметом дослідження якого була кров, так як відповідно до п.12, 13 Розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В судовому засідання ОСОБА_1 надав копію адвокатського запиту до КНП ХОР «ОНД» від 16.06.2023 р. №229, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.02.2023 р. №447, пояснення та свідоцтво про хворобу №243 від 13.07.2015 р., довідку від 30.04.2011р. №2584 та карту ехокардіографічного обстеження від 14.04.2011 р. б/н. Крім того, підтримав свою версію про те, що алкоголь він не вживає, бо хворіє, що підтверджується наданими документами.

Дослідивши акт медичного огляду, можна зазначити, що у ОСОБА_1 було виявлено у крові 0,22% проміле. Відповідно до п.7 Розділу 2 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Однак, якщо особа пройшла огляд в медичному закладі, то до уваги приймається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не акт медичного огляду чи цифровий показник алкотестеру «Драгер».

Всі інші доводи правопорушника та його захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява №30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява №22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007 року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху та правильно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і його посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання правопорушника про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М.Курило