Справа № 458/592/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , не працює, з вищою освітою, одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовозобов`язаний, не є особою з інвалідністю, на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався, за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-4 КУпАП, ч.1 ст.173-4 КУпАП, ч.1 ст.173-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Турківського районного суду Львівської області Ференца Р.І. знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 458/592/22 номер провадження 3/458/351/2023 за матеріалами відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-4 КУпАП, ч.1 ст.173-4 КУпАП, ч.1 ст.173-4 КУпАП.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисник адвокат Ганич І.М. заявили клопотання про виклик для допиту в судовому засіданні дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Миньо К.П.

В судові засідання 21.06.2023 року та 04.07.2023 року ОСОБА_2 викликалася повістками, які були отримані такою особою.

Однак дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції Миньо К.П., яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не прибула в судове засідання, достовірних даних про неможливість суду не надано.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисник адвокат Ганич І.М. заявили клопотання про накладення на офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Миньо К.П. грошового стягнення.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із наступного.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши долучені до справи докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Конституція України у статті 129 передбачає, що за неповагу до суду й судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності. Зазначена конституційна норма у повному обсязі кореспондується із вимогами статті 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до змісту якої прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання (статті 216 ЦПК України, 198 КАС України, 200 ГПК України, 330 КПК України).

Таким чином, з моменту оголошення перерви у судовому розгляді справи або одразу після закінчення судового засідання суд фактично констатує вчинення особою дій, ознаки яких підпадають під дію статті 185-3 КУпАП, завершує стадію порушення справи про адміністративне правопорушення і переходить до наступної стадії, якою є розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зважаючи на це , інші підготовчі дії до розгляду справи про адміністративне правопорушення, які передбачені статтею 278 КУпАП, судом (суддею) не проводяться.

Зазначені висновки повністю узгоджуються Рекомендаціями щодо притягнення до відповідальності за неповагу до суду, надані Радою суддів України у рішенні від 26.10.2018 №62.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення - п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України»(рішення від 9 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Згідно ст..272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Згідно ст..272 КУпАП, на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП, в разі ухилення особи від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (поліцією) піддано приводу.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення". У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено прямого порядку оголошення примусового приводу свідка - лише особи, щодо якої розглядається справа, тому суд вважає за необхідне застосувати у даному випадку аналогію закону, визначену в КПК України, та аналогію права, а саме, застосувати ст..327 КПК України, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення є різновидом судових рішень стосовно неявки свідка до суду.

Згідно ст. 144 КПК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

У ч. 1 ст. 138 КПК України наведено вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, а саме: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Із системного аналізу наведених норм убачається, що беззаперечним обов`язком особи є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути за викликом до суду у визначений час, така особа зобов`язана заздалегідь про це повідомити суд.

Розгляд питання про накладення грошового стягнення на особу, визначається ст.146 КПК України.

Під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання.

Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Як встановлено судом, виклик до суду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Миньо К.П. було здійснено неоднорахово належним чином, однак у визначений час у судове засідання така особа не з`явилася, чим не виконала свій обов`язок щодо явки до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Ураховуючи те, що дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції Миньо К.П. без поважних причин не з`явилася у судові засідання, та не повідомила про причини свого неприбуття до суду, з метою досягнення дієвості цього провадження, суд приходить до висновку про необхідність накладення на дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 грошового стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022 року, який набрав чинності з 01.01.2023 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 року становить 2684 гривень.

У зв`язку з чим з 01.01.2023 року 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб судового збору становить 1342,00 грн.

З врахуванням вказаного, сума грошового стягнення, яке підлягає накладенню на потерпілу особу складає 1342,00 грн.

Нормами КПК України не передбачено право оскарження ухвали слідчого судді, суду про накладення грошового стягнення.

Згідно з ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Разом із тим суд звертає увагу сторін кримінального провадження, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, суд висновує про необхідність задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ганича І.М. про накладення на офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Миньо К.П. грошового стягнення.

Керуючись ст.ст.251,268,272 КУпАП, ст..ст.110,144-147,318,325,392,532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ганича І.М. про накладення на офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Миньо К.П. грошового стягнення - задовольнити.

Перенести судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення № 458/592/22 номер провадження 3/458/351/2023 за матеріалами відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-4 КУпАП, ч.1 ст.173-4 КУпАП, ч.1 ст.173-4 КУпАП, проведення якого відбудеться 11.07.2023 року о 11.00 год.

Накласти на офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Миньо К.П. грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1342,00 грн.

Копію постанови відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.І.Ференц