Справа № 521/4552/23
Провадження № 3/521/4944/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Миколаївській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП було складено протокол, серії ААБ № 331482, від 22.12.2022 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до складеного протоколу, 22.12.2022 року о 12 годині 45 хв. в м. Херсон, по вул. Потьомкінська, буд. 57, водій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ, р. н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини водія, матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 331482, від 22.12.2022 року, відеозаписи з місця події та інші документи.

У судове засідання водій не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 9).

Крім того, від представника ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшли заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, від 15.03.2023 року, в яких той просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушення (а. с. 13 17), посилаючись на таке: в протоколі не заповнена графа «належність т/з»; ОСОБА_1 не виконував функцій водія т/з; направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння складений з порушенням: час направлення 13.06 год, тобто після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (13.05 год), та ОСОБА_1 не ознайомлювали з його змістом; відсутні докази того, що ОСОБА_1 відстороняли від керування т/з; відеозапис є неналежним та недопустимим доказом; співробітники поліції діяли упереджено.

За вказаних обставин, з огляду на наявність в матеріалах справи позиції адвоката Замялого О.В. щодо розгляду справи 6ез участі ОСОБА_1 та з метою дотримання граничних і розумних строків розгляду справи, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у відсутність ОСОБА_1 та його представника, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носій, на якому містяться відеозаписи з місця події.

Так, на вказаному DVD-носії зафіксовано спілкування співробітників поліції із ОСОБА_1 біля зупиненого т/з, який перебував на узбіччі проїжджої частини.

Запідозривши перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, співробітник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, з підстав того, що йому треба їхати дальше, оскільки: «теща в больницу попала, сильно спешу».

Встановлене судом спростовує твердження представника ОСОБА_1 щодо невиконання останнім функцій водія.

Також, зі змісту вказаних відеозаписів ОСОБА_1 жодного разу не заперечував та не оспорював обставини його перебування за кермом т/з ЗАЗ, р. н. НОМЕР_2 .

Згідно до рапорту сержанта поліції Альошина П.Г., 22.12.2022 року о 12 годині 45 хв. в м. Херсон, під час патрулювання у складі екіпажу з іншими співробітниками поліції, цим екіпажем "Яхта 501" було зупинено по вул. Потьомкінська, буд. 57, транспортний засіб ЗАЗ, р. н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 .. Під час спілкування їх з цим водієм, ними було виявлено, що у водія наявні ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя. Тому вони запропонували цьому водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але водій відмовився, що було зафіксовано відеофіксацією.

Стосовно долучених до матеріалів справи адвокатом пояснень, що за кермом т/з перебувала співмешканка ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 , то суд звертає увагу на той факт, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів того, що гр. ОСОБА_2 перебувала за кермом т/з і що вона, хоча б принаймні, має посвідчення водія на керування т/з.

Відсутні і інші докази на підтвердження вказаного у поясненнях ОСОБА_2 , які були надані до суду адвокатом Замялого О.В.

Також, вказане у поясненнях ОСОБА_2 , не підтверджується наданими до суду відеозаписами. Крім того, відеозаписами не зафіксовано того, що ОСОБА_1 вказав співробітникам на той факт, що не він, а гр. ОСОБА_2 перебувала за кермом т/з і що вона має посвідчення водія на керування т/з.

Не зафіксовано і наданими до суду відеозаписами факту перебування за кермом, чи в салоні автомобіля, або хоча б біля транспортного засобу особи жіночо статі.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що надані до суду адвокатом: заперечення та однотипні пояснення, складені від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказують лише на обраний спосіб захисту.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, законодавцем перебачена відповідальність водія, зокрема, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відмова від такого огляду є самостійним та закінченим складом адміністративного правопорушення.

Суддя зазначає, що дії водія ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписах, були правильно розцінені співробітником поліції, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження адвоката особи про відсутність факту керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи.

Також, на підтвердження заявленого адвокатом, ним не надано до суду жодного належного доказу.

Інші доводи адвоката Замялого О.В. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та розцінюються судом як обраний спосіб судового захисту.

Щодо заявленого адвокатом Замялого О.В. що матеріали справи не містять доказів роз`яснення ОСОБА_1 його прав, які передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Стосовно вказаного суддя зазначає, що порушення вимоги щодо роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до адміністративної відповідальності може бути підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення до відповідного уповноваженого органу для усунення недоліків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення містить особистий підпис ОСОБА_1 щодо роз`яснення йому прав, у зв`язку з чим суддя відхиляє твердження адвоката Замялого О.В. в цій частині.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 23, 33, 279, 283, 284, 287, 401 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір, у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук