ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 - 496,20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови, - 14.09.2022 о 01 год. 00 хв., перебуваючи в м. Ужгород по вул. Осипенка, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel» моделі «Insignia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в установленому законом порядку 14.09.2022 о 01 год. 00 хв. в в м. Ужгород по вул. Осипенка, 28. Дії гр. ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), кваліфіковано за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_1 вдруге не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Заяви про відкладення розгляду справи не надходило.

Апеляційний суд бере до уваги те, що про судовий розгляд неодноразово відкладався. При цьому звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності апелянта чи його представника, апеляційний суд не вбачає.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 283640 від 14.09.2022, - 14.09.2022 о 01 год. 00 хв., перебуваючи в м. Ужгород по вул. Осипенка, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel» моделі «Insignia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився водій відмовився в установленому законом порядку 14.09.2022 о 01 год. 00 хв. в в м. Ужгород по вул. Осипенка, 28. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Розпискою ОСОБА_1 підтверджується факт залишення ним на зберігання транспортного засобу марки «Opel» моделі «Insignia», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Ужгород, вул. Осипенка,28.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №294948 підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 126 та ч.2 ст.122 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 283640 від 14.09.2022 року у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; відеозаписом події -DVD-R, з якого вбачається, що огляд/відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Так з відеозапису камери працівника поліції видно, що на 01 хв. 40 с. поліцейським виявлено в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, в закладі охорони здоров`я або відмовитись від проходження огляду, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». В подальшому, на 18 хв. відеозапису поліцейський зафіксував відмову ОСОБА_1 його діями від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано. Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення, накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага