КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №752/77/23

03 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі -Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , головного бухгалтера ПП «Вайтерра України», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрито.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 28 лютого2023 року ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу в якій просила постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання на визнання ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі просила про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування доводів скарги зазначала, що станом на дату подання апеляційної скарги ні вона, ні її захисник не отримували копії постанови суду першої інстанції.

З повним текстом постанови суду першої інстанції захисник ознайомився лише 20 лютого 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зазначає, що вона не мала можливості подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови, оскільки не була ознайомлена з повним текстом та не знала про те, яке саме рішення було прийнято Голосіївським районним судом м. Києва.

З огляду на вище викладене, просила суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києвавід 16 січня 2023 року.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2023 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено постанову відносно ОСОБА_1 . У справі відсутні докази направлення судом першої інстанції копії оскаржуваної постанови та отримання її ОСОБА_1 та/або її захисником.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року було надіслано судом 15 лютого 2023 року, зареєстровано 15 лютого 2023 року, а оприлюднено 16 лютого 2023 року.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 та/або її захисником було отримано копію оскаржуваної постанови, на думку суду, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції в частині визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП постановлена з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Вказує на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції вона не визнала свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а клопотання про закриття провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення було подане з урахуванням того, що вина особи не буде встановлюватись, враховуючи аналіз судової практики та висновок науково-консультативної ради при ВАСУ.

Посилається на те, що станом на дату подачу цієї апеляційної скарги ПП «Вайтерра Україна» оскаржує в адміністративному порядку податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі Акта перевірки.

Звертає увагу суду, що факт складання податкового повідомлення- рішення не свідчить про порушення нею вимог законодавства України у сфері бухгалтерського обліку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Рудік Назар Володимирович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України в судове засідання не з`явився. про день та час слухання справи судом повідомлений, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2022 року на підприємстві з іноземними інвестиціями «Вайтерра України» було проведено позапланову невиїзну перевірку за результатами якої було складено акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства з іноземними інвестиціями «Вайтерра Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень, серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету».

Як вбачається з протоколу № 3307/34-00-07-02 про адміністративне правопорушення, складеного головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ Управління податкового аудиту Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП, посадова особа ОСОБА_1 , головний бухгалтер ПІІ "ВАЙТЕРРА УКРАЇНА" вчинила правопорушення: Порушення порядку ведення податкового обліку внаслідок неправомірного декларування показників в податкової декларації з ПДВ за червень 2022 року на суму 4 014 445 грн., за липень 2022 року на суму 4 014 445 грн., за серпень 2022 року на суму 4 014 445 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за червень 2022 року на суму 53 145 грн., що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по рядку 20.2.1 Декларації, чим порушила п.п. «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-УІ, із змінами та доповненнями.

При цьому, у протоколі не вказано норму Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Зважаючи на викладене та, враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол, за відсутності інших об`єктивних доказів підтвердження наявності правопорушення, не може бути визнаний достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 56 Податкового Кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. При цьому пунктом 56.18 цієї статті визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інтонації не з`ясував усіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не з`ясував , що ПІІ «Вайтерра Україна» було оскаржено відповідне рішення контролюючого органу і на даний час процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень не завершена. Отже, до остаточного вирішення цього спору, факт допущення ТОВ ПІІ «Вайтерра Україна» вищезазначених порушень вимог Податкового кодексу України не можна вважати встановленим, а тому відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї із сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини у порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку і, відповідно, бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

До суду апеляційної інстанції апелянтом було подано податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2022 року № 2 та № 2 та копію позовної заяви з якої вбачається, що ПІІ «Вайтерра Україна» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2022 року № 2 та № 2, прийнятих Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Переглядаючи рішення судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 , як головним бухгалтером ПІІ «Вайтерра Україна» вимог п. п. 198.1 , п. 198.2, п. 198.3, ст.. 198 ПК України, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова суду першої інстнації не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП- закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушенняза ч. 1 ст. 163-1 КупАПвідносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: