Справа № 457/699/23 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 33/811/1383/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 08 травня 2023 року, о 10 год. 52 хв., у м. Трускавець по вул. Річки, 17а, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наголошує, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано належної оцінки доказам.

Повідомляє, що матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не направлено водія до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, не надано особі, яка притягується до адміністративної відповідальності сертифікатів та свідоцтва про повірку приладу «Drager 6810».

Наголошує, що результат 0.29 проміле є в межах допустимої норми алкоголю в повітрі, що видихається, оскільки мінімальна межа вмісту алкоголю згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що становить 0,5 проміле.

17 жовтня 2023 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, ОСОБА_2 просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки захисника Кузьміна Є.О., який просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши захисника Кузьміна Є.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №324744 від 8 травня 2023 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням алкотестера «Drager 6810», тест №4503, результат 0,29 проміле;

- результатом газоаналізатора «Drager Alcotes 6810» (а.с. 4), згідно із якими огляд було проведено о 11 год. 02 хв., 8 травня 2023 року, результат тесту показав 0,29 проміле, з результатом ОСОБА_1 ознайомлено;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова), результат огляду 0,29 проміле, з результатом водій погодився;

- інформацією із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 березня 2023 року (а.с. 6) відповідно до якого, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі «Трускавецька МЛ»;

- рапортом лейтенанта поліції В. Березяка від 8 травня 2023 року (а.с. 7), з якого вбачається, що під час патрулювання було виявлено автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР України, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, результат огляду 0,29 проміле, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6955457 від 8 травня 2023 року (а.с. 8), відповідно до якої водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР України;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, опитування водія під час якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій зазначав, що вживав алкоголь ввечері, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 0, 29 проміле, відмовився від поїздки в медичний заклад, зазначав, що свої права та обов`язки знає, працівниками поліції повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлено водія з протоколом, відсторонено від керування транспортним засобом.

Доводи сторони захисту, що матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан сп`яніння, а працівниками поліції не направлено водія до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, не заслуговую на увагу апеляційного суду, оскільки такі спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи, окрім того, як убачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, що засвідчив своїм підписом, також з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 березня 2023 року (а.с. 6) встановлено, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Аргументи апелянтів, що ОСОБА_1 не надано сертифікатів та свідоцтва про повірку приладу «Drager 6810», апеляційний суд розцінює критично, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що водій просив надати йому такі документи.

Твердження апелянтів, що результат 0.29 проміле є в межах допустимої норми алкоголю в повітрі, що видихається, оскільки мінімальна межа вісту алкоголю згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що становить 0,5 проміле, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до п. 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з результатом газоаналізатора «Drager Alcotes 6810» (а.с. 4), у водія зазначена норма алкоголю перевищувала норму на 0,09 проміле та становить 0,29 проміле.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв`язку з чим їх апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.