ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1504/23 Справа № 181/957/22 Суддя у 1-й інстанції - Філь О. Є. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн.

12 червня 2023 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання заявник вказує на те, що справу було розглянуто судом без його участі, копію постанови суду він не отримував, а про існування оскаржуваного судового рішення дізнався випадково лише 19 травня 2023 року з офіційного сайту судової влади України. Отже заявник вважає, ним з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи щодо поважності причин пропуску ним строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , хоча і не був особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду своєї справи, але був обізнаним про те, що його справа повинна розглядатися Межівським районним судом Дніпропетровської області,про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, складений щодо нього за ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.1)

Після ухвалення 08 грудня 2022 року рішення у справі, його копія 09.12.2022 була направлена поштою на наявну у справі адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що підтверджується супровідним листом та поштовою кореспонденцією суду (а.с.11-13).

При цьому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги наведені в клопотанні доводи апелянта та його посилання на зміну ним адреси місця проживання та свого прізвища з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 " (а.с.25-26), оскільки ці обставини мали місце вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення.

Отже строк апеляційного оскарження судового рішення у даній справі сплив - 18 грудня 2022 року.

Натомість, як убачається зі змісту клопотання ОСОБА_1 , про існування оскаржуваного судового рішення йому стало відомо 19 травня 2023 року з офіційного сайту "Судова влада України", однак із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року до місцевого суду апелянт не звертався, та сама апеляційна скарга була сформована ОСОБА_1 і подана через "Укрпошта" майже через місяць, лише 12 червня 2023 року.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про судовий розгляд своєї справи про адміністративне правопорушення у Межівському районному суді Дніпропетровської області, та після ознайомлення зі змістом ухваленого щодо нього судом рішення- 19 травня 2023 року, мав реальну можливість, у розумні строки, подати апеляційну скаргу, але не скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки заявник, маючи реальну можливість своєчасно дізнатися про результати прийнятого судом щодо нього рішення, та скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у розумні строки після ознайомлення з його змісто, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно нього є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО