Справа №591/1296/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/19/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 12 лютого 2022 року близько 19 год. 40 хв. біля будинку № 32 по вул. Харківська в м. Суми керував транспортним засобом ЗАЗ 110206 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, за допомогою газоаналізатора Алкотесту Drager 6810, результат якого становить 1,65 % проміле, чим порушено вимоги п. 2.9 «А» ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану постанову судді - скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд ухвалюючи судове рішення не врахував положення ст. 268 КУпАП та безпідставно розглянув матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП без його участі, чим порушив право брати участь у розгляді справи, давати пояснення та мати захисника.

24 лютого 2022 року Указом Президента України на всій території країни введено воєнний стан у зв`язку з повномасштабною агресією Російської Федерації. Про подальший розгляд справи ОСОБА_1 , належним чином не повідомляли, крім того матеріали справи не містять жодних доказів про своєчасне сповіщення останнього про місце та час судового засідання.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, у передбачений законом спосіб.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без його участі.

При розгляді даної справи апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при прийнятті рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суддею були враховані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ 059718 від 12 лютого 2022 року, роздруківка з пристрою Alcotest «Drager 6820», з результатом пройденого останнім тесту на алкогольне сп`яніння 1,65 % проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд пропонувався у зв`язку з виявленими ознаками різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та хитка хода водія ОСОБА_1 , відеозапис, долучений працівниками поліції до протоколу, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Усі докази зібрані у передбаченому законом порядку і ставити під сумнів їх належність та допустимість в апеляційного суду підстави відсутні.

Також суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, а саме те, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059718 від 12 лютого 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 безперечно знав про дату, час та місце розгляду справи (25 лютого 2022 року), що підтверджується проставленим ним підписом у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2022 року на електронну адресу Зарічного районного суду м. Суми надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з його хворобою.

На підставі п. 1 рішення зборів суддів суду першої інстанції від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24.02.2022 року справа відносно ОСОБА_1 була знята з розгляду, до стабілізації ситуації в країні.

27 квітня 2022 року розгляд справ про адміністративне правопорушення, рішенням зборів суддів було відновлено, та призначено до судового розгляду на 08 год. 30 хв. 12 травня 2022 року, про що ОСОБА_1 було сповіщено шляхом направлення судової повістки на електронну пошту.

12 травня 2022 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до суду, судовий розгляд було відкладено на 09 год. 30 хв. 05 липня 2022 року та повторно направлено судову повістку на електронну адресу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того матеріали справи містять довідку секретаря судового засідання, згідно якої на особистий номер ОСОБА_1 було здійснено дзвінок з метою своєчасного сповіщення останнього про час та місце судового засідання, проте ОСОБА_1 не відповів на виклик.

Відповідно, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вжив всі передбачені чинним законодавством способи повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце судового розгляду.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбаченої ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, ураховуючи при цьому усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Необхідно наголосити, що необґрунтоване зволікання з боку суду у розгляді справи могло призвести до негативних наслідків у виді закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо ст. 1 КУпАП) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю, про що просить особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.