БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3-в/356/2/23
Справа № 356/285/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу

ВСТАНОВИВ

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 разом із заявою про розстрочку сплати штрафу, обґрунтованою тим, що постановою Березанського міського суду Київської області від 22.03.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Разом з тим, у зв`язку з перебуванням на тривалому лікуванні з діагнозом туберкульоз останній не може працювати, що ускладнює виконання судового рішення, тому, посилаючись на положення ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», просить суд розстрочити сплату штрафу у розмірі 17 000 грн. на 10 місяців.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.70-71).

Розглянувши матеріали поданої заяви, дослідивши додані до неї документи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, постановою Березанського міського суду Київської області від 22.03.2023, що набрала законної сили 04.04.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (а.с.60-62).

Станом на день розгляду заяви судом постанова в частині стягнення з правопорушника штрафу та судового збору не звернута до примусового виконання.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов, визначений законом та викладений у главі 25 КУпАП.

Так, згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 1 ст. 303 КУпАП, у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", яка є загальною щодо виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) в примусовому порядку, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Аналіз вказаних норм в сукупності дає підстави для висновку, що «розстрочка» і «відстрочка» виконання судового рішення є різними за своєю правовою природою інститутами, при цьому нормами чинного законодавства про адміністративні правопорушення не передбачено такого поняття, як розстрочка виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки сплати штрафу, ОСОБА_1 зазначив, що не може працювати у зв`язку з лікуванням та не має змоги оплатити штраф у вказаному розмірі одним платежем, при цьому жодних доказів, які б підтверджували його майновий стан, вказували на наявність чи відсутність джерел доходів, а також їх розмір, суду не надано.

Та обставина, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні, сама по собі не доводить його скрутного матеріального становища та не свідчить про неплатоспроможність заявника.

Окрім того, згідно з наданою суду довідкою лікаря ФМЦ ПМСД Дубаса Л. А., діагноз ОСОБА_1 встановлено 06.10.2022, дата видачі довідки відсутня, консультаційний висновок спеціаліста датований 07.10.2022, отже, з часу видачі вказаних документів пройшло понад пів року (а.с.68-69).

Будь-які відомості про подальший хід лікування заявника чи розмір пов`язаних з цим матеріальних витрат, обмеження працездатності, в тому числі, щодо неможливості працевлаштування дистанційно, відсутні.

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь від 15.02.2023 № 93 на запит суду № 356/285/22/285/2023 від 02.02.2023, згідно якої ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні в КНП ФМР «Фастівський міський Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги з 06.10.2022 та може приймати участь у судовому засіданні (а.с.44).

Відповідно до вимог ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Отже, заявником в заяві належним чином не доведено обставини, які б вказували на об`єктивну неможливість виконання постанови про стягнення з правопорушника штрафу у встановлені законом спосіб та строки, крім того, механізм розстрочки штрафу, про яку просить заявник, протирічить приписам КУпАП щодо порядку його виконання.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 був визнаний виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, що характеризується підвищеною суспільною небезпекою як для самого правопорушника, так і оточуючих.

За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення має бути реалізована у стислі строки, інакше буде втрачена оперативність у застосуванні заходів адміністративного впливу, що, без сумніву, відобразиться на досягненні мети адміністративного стягнення, ефективності та зменшенні виховного та попереджувального значення у боротьбі з адміністративними правопорушеннями.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розстрочку сплати штрафу.

Керуючись ст.ст. 300-304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу - відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя :І. О. Капшученко