КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1628/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

06 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 поліцейський не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, хоча це є обов`язковим. Тобто процедура огляду водія на стан сп`яніння наступна: спочатку поліцейський має запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів і в разі відмови від огляду на місці зупинки огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння міститься в ст. 266 КУпАП.

Якщо ОСОБА_1 поліцейський не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, а лише пройти такий огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, то в такому випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, не може бути доказом того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а він відмовився від цього, адже на цьому направленні немає підпису останнього чи інших відміток про те, що воно було вручене йому.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом № 1376 від 06.11.2015 МВС України (далі Інструкція).

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої він складений, здійснюється шляхом складання нового протоколу.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 131274 складеному відносно ОСОБА_1 є виправлення щодо дати його складання.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено, хто і на якій підставі зупинив транспортний засіб, тобто чи була зупинка правомірною, а також на підставі чого поліцейський дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зазначені в матеріалах справи свідки є працівниками ТРо.

Відтак в надісланих суду матеріалах адміністративного правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , вбачаються, виправлення, не доопрацювання та містяться розбіжності між поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Воронкова О.І. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться:

в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 131274 від 09.10.2022 року відносно ОСОБА_1 ;

в поясненнях свідка ОСОБА_2 від 09.10.2022 року, відповідно яких він пояснив, що 09.10.2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані відмовився від проходження мед.огляду та на прилад Драгер на стан сп`яніння у його присутності.;

в поясненнях свідка ОСОБА_3 від 09.10.2022 року, відповідно яких 09.10.2022 року вони знаходилися на службі в ТРО в с. Крюківщина, по вул. Балукова помітили авто SEAT, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з порушенням ПДР, створюючи аварійну обстановку. Ними був зупинений даний транспортний засіб та викликано поліцію. Особа, яка керувала т/з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду та на приладі Драгер на місці зупинки т/з.;

в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.10.2022 року;

диском з відеозаписом від 09.10.2022 року, на одному з яких зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з використанням технічних засобів з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснив, що «випивший» і не пройде огляд.;

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення стороні захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують факт керування водієм транспортного засобу та відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Суд відхиляє апеляційні доводи сторони захисту, оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді першої інстанції.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та заявлені скаржником при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Всідоводи, які викладені в апеляційній скарзі, були належним чином перевірені судом першої інстанції та їм надана правильна оцінка.

Доказів на спростування висновків суду стороною захисту не надано.

Перевіряючи доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як убачається з відеозапису події, за кермом транспортного засобу Seat Leon, номерний знак НОМЕР_2 перебував саме ОСОБА_1 .

Матеріалами відеофіксації підтверджується, що ОСОБА_1 , під час спілкування працівниками поліції, коли йому було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також під час складання матеріалів, не повідомляв, що не керував транспортним засобом.

Натомість, характер його поведінки під час спілкування з працівниками поліції транспортного засобу, свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_1 під час події перебував на місці водія транспортного засобу, що дає єдиний висновок про те, що саме він здійснював керування під час події.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Leon, номерний знак НОМЕР_2 ,у суду апеляційної інстанції не виникає.

Ніхто не заперечує того факту, що події, відображені на відеозаписах, досліджених судом, мали місце. Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах немає.

Твердження сторони захисту щодо безпідставної пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, є необґрунтованим та суперечать фактичним обставинам справи.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

Більше того, останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв. При цьому, зазначив, що трохи випив.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно п.2.5.ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснили ОСОБА_1 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння та вимагали відповідно до п. 2.5 ПДР України пройти огляд на визначення такого стану.

Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

За таких обставин, суд приходить до висновку про дотримання прав і свобод працівниками поліції під час події.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч. 1 ст. 130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус