П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово не працює за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №095003 від 17.02.2023 з`ясовано, що 16.02.2023 о 23 год. 43 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 в м. Ужгород на вул. Дворжака, 49 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога. Дії ОСОБА_2 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 не з`явився, про час і дату судового розгляду був повідомлений, зокрема шляхом розміщення відповідної інформації про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновком КНП «Закарпатський обласний медичний центр ПЗ та МЗ» ЗОР №335 від 17.02.2023 лікарем-наркологом зафіксовано факт перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №095003 від 17.02.2023, в якому викладено вищевказані обставини інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення; відеоматеріалами стверджується наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП й в своїй сукупності свідчить про те, що ОСОБА_2 вчинив означене адміністративне правопорушення.

Окрім цього до протоколу додано копію протоколів про притягнення його до адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою зафіксовано факт керування 16.02.2023 о 23 год. 43 хв. водієм ОСОБА_2 автомобілем ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 в м. Ужгород на вул. Дворжака, 49 і порушення правил дорожнього руху, розписку ОСОБА_2 про залишення т/з на місці зупинки.

Враховуючи вищезазначене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, так як згідно з відомостей облікових баз даних НАІС МВС України посвідчення водія ОСОБА_2 не отримував.

У відповідності до п. 28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок..

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов