ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/541/23

Провадження № 33/4820/305/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ігнатова Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) копійок судового збору. Повернуто тимчасово затриманий транспортний засіб Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 власнику.

За постановою суду, 22 квітня 2023 року о 10 год. 20 хв. на а/д «Стрий-Ізварине» 320 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Стан на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6810 ARCD-0501, результат 0,47 проміле, та підтверджується висновком медичного огляду № 31 від 22 квітня 2023 року, виданим КНП «Летичівська БЛ» .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що з текстом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 06.05.2023 року, а тому строк ним пропущено з поважних причин. Переконує, що жодної інформації про зупинку транспортного засобу під його керуванням, матеріали справи не містять, зокрема, цих обставин немає на відео, відсутні посилання і на інші докази. У матеріалах справи відсутній відеозапис щодо факту порушення ним ПДР України та виконання функцій водія, у відповідній графі протоколу такі відеозаписи не долучались. Зазначає, що біологічні матеріали для проведення лабораторних досліджень не відбиралися, тому висновок лікаря-нарколога є недійсним у зв`язку з порушенням процедури огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, на підтримання доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 та його захисник отримали копію постанови лише після ознайомлення з матеріалами справи, уважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, за зазначених у апеляційній скарзі обставин, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підлягає поновленню.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 305998 від 22 квітня 2023 року, з якого вбачаються фактичні обставини вчинення правопорушення;

-роздруківки пристрою «Drager Alcotest 6810», тест № 1404, результат тесту 0,47 проміле, дата тесту: 22 квітня 2023 року, 10 год. 27 хв.; місце проведення автошлях «Стрий-Ізварине», 320 км ;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22 квітня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 , з якого слідує, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 0,47 проміле;

-розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 22 квітня 2023 року;

-роздруківки пристрою «Drager Alcotest 6810», тест № 279, з якого слідує, що результат тесту 0,70 проміле, дата тесту: 22 квітня 2023 року, 10 год. 37 хв; тест проводився у КНП «Летичівська БЛ»;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який засвідчує що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,70 проміле;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

При перегляді апеляційним судом відеозапису, з місця події, вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та пропонують йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 , погодившись на проходження такого огляду, двічі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат показав 0,47% проміле, та в медичному закладі результат 0,70 %.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у вказаному місці його зупинили працівники поліції та повідомили, що в його автомобілі не увімкненні фари ближнього світла. Після цього сказали, що у них є підозра про перебування його в стані алкогольного сп`яніння і запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, на що він погодився. Результат приладу показав 0,47 %, не погодившись з ним, повторно, пройшов огляд в медичному закладі приладом АЛКОНТ-Мтм №00093, результат тесту показав 0,70 , з яким ОСОБА_1 також не погодився. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що 21.04.2023 року о 21 годині він вживав алкогольні напої горілку.

Доводи апелянта про те, що жодної інформації про зупинку транспортного засобу під його керуванням матеріали справи не містять, зокрема, цього не вбачається на відео, відхиляються, оскільки вказані обставини підтвердив ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, а саме те, що поліцейські зупинили його по причині не включення фар ближнього світла.

Твердження апеляційної скарги про те, що направлені до суду матеріали не містили відеозапису щодо факту порушення ним ПДР України, спростовуються матеріалами справи, а саме супровідним листом (арк.сп.11), з якого слідує, що матеріали справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП складаються з 9 аркушів, де відеозапис знаходиться в конверті арк.9, інша інформація про відсутність або приєднання даного відеозапису у матеріалах справи відсутня.

Не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення відмітки про те, що відеозаписи долучались до протоколу, не є грубим порушенням вимог закону і не дають підстав для визнання цього доказу недопустимим.

Щодо твердження апелянта про те, що біологічні матеріали для проведення лабораторних досліджень не відбиралися, тому висновок лікаря-нарколога є недійсним, у зв`язку з порушенням процедури огляду, то такі є безпідставними, оскільки огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою тесту - прилад АЛКОНТ-Мтм №00093, результат 0,70%, який має дату повірки та підписаний, останнім, відповідно п. 6 II розділу та п. 3,14 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зокрема, відповідно до п. 14 розділу III обов`язкове дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я проводиться, лише, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Відповідно, для лікаря, який проводив огляд, не було обов`язковим проводити біологічне дослідження середовища або крові на вміст алкоголю щодо ОСОБА_1 .

Інші доводи апелянта та його захисника, в суді апеляційної інстанції, не спростовують висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у вказаний день та місці, у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цій справі надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша