Справа № 694/824/23
Провадження № 3/694/365/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.04.2023 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Федорець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

24.03.2022 року о 19.30 год. в м.Звенигородка, керував автомобілем Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 по проспекту Шевченка, при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем АЗПК н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР, відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та просить справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав, викладених у поясненні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В ході розгляду справи з дослідженням наявних доказів, встановлено наступне.

Стаття 124КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,вантажу,автомобільних доріг,вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , він 24.03.2023 року близько 19.30 год. він рухався на власному автомобілі Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 по проспекту Шевченка в м.Звенигородка, Черкаської області, виїхав із заправки к крайній правій полосі та продовжував рух з увімкненим поворотом вліво в напрямку автомобільної дороги Н-16, коли розпочав маневр в цей час позаду нього рухався автомобіль, який здійснив зіткнення з його автомобілем.

Викладене також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що в ході вивчення доданих до протоколу схеми місця ДТП від 24.03.2023 та доданих фотозображень з місця події встановлено, що у схемі не відображено всіх суттєвих обставин і об`єктів на місці події, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 та схеми місця події, подія мала місце на проїзній частині дороги з двостороннім рухом по одній смузі руху в кожному напрямі.

Так, відповідно до п.10.1 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до вимог п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до відомостей, зазначених у схемі місця ДТП дорожня розмітка була відсутня. Зіткнення відбулося не з автомобілем який рухався в протилежному напрямку, а з автомобілем, який рухався позаду, а отже ОСОБА_1 правомірно розраховував, що дії інших учасників дорожнього руху будуть відповідати вимогам ПДР, і відповідно останні не будуть здійснювати обгін.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі Iрландія проти Сполученого Королівства (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Враховуючи пояснення водія та свідка, що долучені до матеріалів справи, які повністю в деталях відповідають його письмовим поясненням, долученим до справи, схему ДТП, суд дійшов висновку про те, що водій не порушував п. 10.1 ПДР України, оскільки встановлено, що автомобіль Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_3 , почав здійснювати обгін трактора на перехресті і водій не міг спрогнозувати та врахувати під час руху, незалежно від швидкості руху та видимості дороги, хоча й вжив заходів для екстреного гальмування.

При цьому суд враховує й те, що в матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження того, що водій автомобіля Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 не ввімкнув покажчик напрямку руху.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 247 п.1 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що зібрані докази виключають наявність в діях ОСОБА_1 , суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно нього має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Світлана ФЕДОРЕЦЬ