Справа № 752/1822/23
Провадження №: 3/752/1575/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 06.01.2023 о 23-15 год. по пр.-ту Голосіївському, 82, у м. Києві керував автомобілем Вольцваген н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рух. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встанвоелному законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Як встановлено судом ОСОБА_1 вищевказане правопорушення вчинив повторно протягом року, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, підтримав клопотання захисника про закриття провадження по справі. Пояснив, що в перший раз відмовився від огляду бо вживав, в цей раз відмовився, бо не вживав.

Адвокат Одинець К.Ю. клопотала про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що на відео не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, не встановлено з яких підстав зупинено транспортний засіб, відсутня причина зупинки автомобіля, не зафіксовано встановлення особи ОСОБА_2 , вказані обставини свідчать про неналежне фіксування події/факту правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис складається із уривків, а тому він є неналежним доказом. ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відміткою у протоколі. Посилання на портативні камери як на «свідків» події є абсурдним, з огляду на те, що уривки із відеозаписів є недопустимими доказами. З невідомих причин, посадовою особою УПП у м. Києві не вчинено жодних дій для забезпечення дотримання вимог чинного законодавства та не залучено до фіксування адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку свідків. Вважала, що з боку працівників поліції була провокація на відмову від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а також упереджене ставлення до ОСОБА_1 , а також, що з характеру поведінки ОСОБА_1 не простежується чіткої відмови від проходження медичного огляду. Крім того, невідомо, яким саме чином патрульним було встановлено ознаки наркотичного сп`яніння. Поліцейськими лише було проведено перевірку реакції зіниць очей на світло, однак не зрозуміло, яким чином патрульний встановив наявність тремтіння пальців рук. Вважала, що аналізуючи поведінку ОСОБА_1 можна стверджувати, що у останнього відсутні такі ознаки наркотичного сп`яніння як сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи/мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, тощо. Крім того, зазначала про факт грубого порушення прав ОСОБА_1 в частині недоторканості права власності, а саме замість поверхневого огляду, було проведено обшук автомобіля.

Викликані поліцейські, що оформлювали матеріали до суду не з`явились, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ст. 130 КУпАП.

Усі зазначені захисником обставини спростовуються наявними матеріалами (протоколом, довідкою про повторність, постановою від 13.10.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п. 2.5 ПДР та притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, карткою обліку адміністративних правопорушень) та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудних камер поліцейського, а наявні недоліки при складенні матеріалів не є істотними та такими, що не дозволяли б суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Щодо можливого грубого порушення прав ОСОБА_1 в частині недоторканості права власності проведеного обшуку замість огляду, то зазначене не впливає на факт вчиненого правопорушення, а саме відмови від проходження огляду. Крім того, як повідомив ОСОБА_1 зі скаргами на такі дії поліцейських він не звертався.

Щодо того, яким чином встановлювались ознаки сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано як перевірялась реакція зіниць очей ОСОБА_1 на світло. Крім того, ОСОБА_1 не заперечуються виявлені у нього ознаки сп`яніння.

Щодо провокації вчинення правопорушення. Вказане спростовується дослідженим відеозаписом. Безпідставним є твердження, що на відео не прослідковується чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. На переконання суду, будучи притягнутим за аналогічне правопорушення, ОСОБА_1 мав розуміти наслідки такої відмови, а саме складення протоколу за порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Щодо відсутності свідків події, зокрема осіб, які могли бути свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, то наявність свідків за умови застосування технічних засобів відеозапису не потрібна, огляд у присутності двох свідків проводиться в разі неможливості застосування таких засобів.

Щодо порушення вимог ст.. 256 КУпАП, то вони спростовуються підписом ОСОБА_1 у графі про роз`яснення прав та обов`язків, а також повідомлення, що розгляд справи відбудеться у Голосіївському районному суді м. Києва.

Щодо відсутності факту зупинки транспортного засобу, не встановлення підстав зупинки транспортного засобу, та відеозапису складаного із уривків.

Вказане спростовується відеозаписом тривалістю 54 хв. 57 сек., на якому поліцейськими повідомляється, що транспортний засіб був зупинений під час комендантської години, факт керування авто Вольцваген н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не заперечується.

Крім того, суд звертає увагу на таке. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжений.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Також на всій території України введено комендантську годину, яка відповідно до п.5 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», є забороною перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Вказане кореспондується із п.7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» згідно якого поліцейський може зупиняти транспортний засіб у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Відтак, на переконання суду в умовах воєнного стану під час комендантської години зупинка транспортного засобу є законною.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується відомостями, відображеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної камер поліцейського, довідкою про повторність, постановою від 13.10.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п. 2.5 ПДР та притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, карткою обліку адміністративних правопорушень.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу ОСОБА_1 суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнути згідно ст. 40-1 КУпАП судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.2 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Н.Ю. Дмитрук