Справа 729/10/23
3/729/57/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Романченко С.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Мусієнко В.О.,

розглянула адміністративний протокол, який надійшов з Відділення поліції №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

05.01.2023 об 11 год. 40 хв. на автодорозі м. Бобровиця с. Марківці м. Козелець водій автомобіля DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого втратив керування ТЗ та здійснив виїзд в поле, після чого автомобіль перекинувся на дах та отримав механічні пошкодження, тим самим порушив п. 12.1 ПДР України.За даним фактом був складений адміністративний протокол про притягнення до адміністартивної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, та пояснив, що 05.01.2023 року він, працючи таксистом, керуючи транспортним засобом DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по адвтодорозі з села Марківці в м. Бобровицю потрапив у ДТП, причиною якої був виїзд із зустрічної смуги великогабаритного автомобіля трала, який перевозив два трактори, внаслідок чого він був змушений скерувати своє авто на узбіччя, що в подальшому призело до заносу та перекидання авто на полі. Він не визнає себе винуватим, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а порушив їх водій трала, який працівниками поліції не був встановлений. Просить закрити провадження у справі.

Захисник особи, яка приягується до адміністративної відповідальності адвокат Мусієнко В.О. просив закрити провадження по справі із наступних підстав.

Протокол про притягненя до адміністративної відповідальності ААД №064189 складено без участі особи яка притягується до адімнвідповідальності ОСОБА_1 , що є порушенням ст. 19 КУпАП . При складанні протоколу працівниками поліції не дотримані вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено, що його складено о 12 год 39 хв., а згідно відео з нагрудної камери, поліцейські тільки прибули на місце події о 12год. 44 хв. , та згідно зазначеного відео, відсутні відомості про місце його складання. По прибуттю на місце на відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 не роз`яснено право на захист та його права та обов`язки передбачені ст.63 КУ та 268 КУпАП. Разом з тим у зазначеному протоколі не вірно зазначена адреса місця проживання ОСОБА_3 , а саме; АДРЕСА_2 ( вірна 211 корп 7 кв. 6).Звертає увагу суду на той факт , що свідки зазначені у протоколі та на схемі ДТП не були присутні на місці події , про що свідчить відео з нагрудної бодікамери , а в матеріалах справи відсутні їх письмові пояснення. Не встановлено особу водія тральщика який перевозив великогабаритний вантаж ( комбайни) та виїхав на зустрічну смугу руху, чим спричинив ДТП. Окрім того не зазначено на схемі заокруглення автодороги, гальмівний шлях перед місцем виїзду ТЗ на узбіччя, що спричинило заніс та розболтовку колеса та наслідок втрати керування транспортним засобом. На схемі зазначено тільки сліди волочіння при з`їзді авто вже в поле, відсутні відомості, яким саме чином здійснено замір від місця події (прив`язка) до повороту на очисні споруди. Враховуючи викладене та зазначені обставини в сукупності унеможливлюють належний розгляд справи в суді з предмету з`ясування належності і допустимості доказів по справі, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, так як він не відпровідає вимогам закону, просить провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності,його захисника, свідків , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушенняє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. ст. 245,280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Крім того, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню) потрібні факти особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП -орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 064189 від 05.01.2023 року , в якому зафіксовано виявлені факти.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст..63 Конституції України, ст.,ст.256, 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто судом у строки, визначені ст.. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису про ознайомлення з правами й обов`язками у протоколі про адміністративне правопорушення робиться запис про це. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення за її підписом. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що виявлені факти і зафіксовані в протоколі відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушеннь полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії такої посадової особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Протокол не містить жодних зауважень з боку правопорушника, а тільки його пояснення, яке свідчить про не згоду із вчиненим правопорушенням. Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз"яснено ст. 63 Конституції України та права відповідно до ст. 268 КУпАП. Окрім того в протоколі вказане місце складання протоколу.

В дотримання вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складався і був складений в присутності правопорушника.

Місце й факти, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи.

Дії працівника поліції в частині правомірності та підставності складання протоколу про адміністративні правопорушення порушник не оскаржував в передбаченому законом поряду. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення така особа не подавала. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження його зі складеними відносно нього протоколом про правопорушення.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 064189 від 05.01.2023 року як належний і допустимий доказ.

Із долученої до адміністративних матеріалів схеми дорожньо-транспортної пригоди складеної 05.01.2023 року об 11 год.40 хв. уповноваженою особою з якої вбачається, що на автодорозі м. Бобровиця с. Марківці м. Козелець водій автомобіля DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 втратив керування ТЗ та здійснив виїзд в поле, після чого автомобіль перекинувся на дах та отримав механічні пошкодження, яке зафіксоване на даній схемі та зазначено про пошкодження автомобіля. Від ознайомлення із схемою дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 відмовився , про що зроблена відповідна відмітка.

Окрім того схема підписана свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також приймали участь під час складання протоколу, про що підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив суд, що все , що було зазначено в протоколі та схемі відповідало дійсності.

Слід також зазанчити, що під час оформлення матеріалів правопорушення проводився відеозапис на бодікамеру, який був досліджений в судовому засіданні.

Будь-яких доказів про причетність інших транспортних засобів до ДТП, що мала місце 05.01.2023 року за участю ОСОБА_1 судом не встанолено .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України", Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином , суд в даній справі про адміністративне правопорушення встановив наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_6 , а саме порушення ним п.12.1. ПДР України.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушенння , передбаченого ст. 124 КУпАП поза розумним сумнівом доводиться в повному обсязі і підтверджується доказами, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, відеозаписом. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає , що у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Суд приймає невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості в дорожньо-транспортній пригоді, як спосіб останнього уникнути адміністративної відповідальності.

Суд не приймає до уваги доводи адвоката Мусієнка В.О. про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вимоги п. 12.1 ПДР покладають на водія обов`язок, враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чого водієм не було дотримано, тому закривати провадження у справі з підстав вказаних захисником Малюха О.Р. , суд не вбачає.

Враховуючи характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, сімейний стан, ступінь його вини, майновий стан, вік, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов до висновку про можливість застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу, з метою виховання правопорушника, який вчинив адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Бойко