Справа № 592/5038/23
провадження № 3/578/420/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2023 року смт.Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП),

установила:

12.04.2023 о 10-37 год на автодорозі Осоївка-Сінне поблизу с. Гнилиця гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, оскільки водій не має посвідчення водія відповідної категорії; правопорушення вчинене повторно протягом року, а саме 17.08.2022, чим порушив вимоги п. 2.1.а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Дані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.04.2023 серії ДПР18 №490330, складеному інспектором СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Рябухою Станіславом Олександровичем.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не прибув, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток, а також шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшла висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак враховуючи, що особа була повідомлена про направлення адміністративного матеріалу на розгляд до суду під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зацікавленості в участі у судових засіданнях порушник не виявляв, судова повістка повернута на адресу суду без вручення, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи відповідно до ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП визначено, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відтак диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року, вчинення порушень, таких як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-2794 цього Кодексу.

Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином в силу вказаних положень обов`язок доведення факту вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, покладено на Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні вказаного правопорушення доведена у повному обсязі та підтверджується наступними матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №490330 від 12.04.2023; довідкою органу поліції від 14.04.2023 про те, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕАР № 5766656 від 17.08.2022) та про те, що відповідно до відомостей ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня; відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.

Так досліджений у якості доказу відеозапис підтверджує, що 12.04.2023, тобто протягом року після накладення адміністративного стягнення гр. ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом.

Відповідно до пп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено у ході розгляду справи, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи відповідного права, більш того протягом року вже був притягнутий до адміністративне відповідальності за аналогічне правопорушення, відтак у його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Підстав для застосування такого виду стягнення як оплате вилучення транспортного засобу суддя не вбачає, оскільки матеріали справи свідчать про те, що гр. ОСОБА_1 не є власником цього транспортного засобу.

Відповідно до ст. 401 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, щодо якої судом ухвалено постнову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату винесення постанови у цій справі становить 536,80 грн.

Керуючись статтями 33, 401, 126, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Реквізити для сплати штрафу: рахунок UA0018500; ГУК Сум.обл/Красноп-ка СТГ/21081100; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, код класифікації доходів бюджету 21081100 (серія протоколу про адмінправопорушення ДПР18), (номер протоколу про адмінправопорушення - 490330 від 12.04.2023); ОСОБА_1 (П.І.Б. правопорушника).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 536,80 грн судового збору, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України в ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021), у графі «призначення платежу» *; 101; РНОКПП НОМЕР_2 ; судовий збір за постановою про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), Краснопільський районний суд Сумської області.

Попередити особу про наслідки невиконання адміністративного стягнення, передбачені статтями 307, 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю. О. Зеря