Провадження № 3/337/1272/2023
ЄУН № 337/3247/23
П О С Т А Н О В А
06 липня 2023 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 255839 та Серії ВАВ № 255851, які надійшли з ВП№5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який не працевлаштований, мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП,
за ч.2 ст. 187 КУпАП ,
Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, роз`яснені.
В С Т А Н О В И Л А:
20.06.2023 року на адресу суду з ВП№5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 255839, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП. Цього ж дня до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 255851 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП.
Статтею 36 КУпАП передбачено , що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
У зв`язку з чим, беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП, вважаю за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП за протоколом серії ВАВ № 255850 необхідно об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом за протоколом серії ВАВ № 255839 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП та присвоїти один єдиний номер справи ЄУН № 337/3247/23 (провадження № 3/337/1272/2023).
Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 255839 від 12.06.2023 р. та Серії ВАВ № 255851 , ОСОБА_1 , якого протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП, після звільнення з місць позбавлення волі, знаходячись під адміністративним наглядом у ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2022 р., 19.05.2023 р. о 22:28 год. та 09.06.2023 року о 23:25 год. та , в порушення ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», гр. ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання за адресою : АДРЕСА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст.187 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив за яких підстав відносно нього працівниками поліції складено протоколи, з обставинами викладеними у протоколах відносно нього згоден, вину визнав в повному обсязі, просив призначити стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови) , що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .
Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення , одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.
Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).
Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Винність правопорушника підтверджується сукупністю даних, які є у матеріалах справи : протоколами про адміністративне правопорушення, рапортами співробітників поліції, копією ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2022 р., якою ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд, а також поясненнями самого правопорушника, який розповів суду як та при яких обставинах скоїв правопорушення в якому вину визнав та розкаявся.
Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані суддею за ч.2 ст.187 КУпАП, як порушення правил адміністративного нагляду вчинене особою, протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.
Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, особу правопорушника, який будучи особою, яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, продовжуючи протиправну поведінку, незважаючи на вимогу уповноважених осіб припинити її, знову вчинив аналогічні адміністративні правопорушеня, за які передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 187 КУпАП , що є обставинами, які обтяжують відповідальність та характеризує ОСОБА_2 як особу, яка схильна до вчинення правопорушень та особу , яка не шанує закони держави в якій живе та не додержується їх.
З урахуванням вищенаведеного , особи правопорушника ОСОБА_1 , який просив призначити йому стягнення у вигляді штрафу, суддя вважає стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст.ст.24,32, 33, 40-1, 187, 221, 283, 287-294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп.
У разі несплати у встановлений законом строк штрафу, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 340,00 гривень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна

м. Запоріжжя

06.07.2023