Справа № 624/280/23
провадження № 3/624/136/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Крапівка Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 25.10.2011, ІПН НОМЕР_3 ,

за ч.2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А1451 №33 від 14 квітня 2023 року, з якого вбачається, що командир взводу РХБЗ військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 за час виконання обовязків за посадою роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання правопорушень серед особового складу проводить неналежним чином, чим порушує вимоги статей Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема статті 59, де зазначено, що «Командир (начальник) зобов`язаний … проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини…» та статтею 120, де зазначено, що «Командир взводу (групи, башти) зобов`язаний … виховувати особовий склад взводу (групи, башти) в дусі поваги до військової служби …, неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі (групі, башті)…». Слід зазначити, що за період дії воєнного стану (з лютого 2022 року по теперішній час) підлеглі капітана ОСОБА_1 притягалися 12 разів до адміністративної відповідальності за статтею 172-20 КУпАП (Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів). Таким чином, виконання капітаном ОСОБА_1 у неповному обсязі посадових обов`язків в частині підтримання військової дисципліни в умовах воєнного стану знижує спроможність взводу до виконання бойових (спеціальних) завдань.

Ці дії кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

До протоколу додані пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не заперечив, просив суворо не карати. Пояснив, що він проводив роботу зі своїми підлеглими, однак не має реальної можливості контролювати їх, оскільки він виконує свої обов`язки в місці дислокації військової частини, тоді як його підлеглі в залежності від виконуваних ними завдань перебувають в різних регіонах країни.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, з наступних підстав.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування. Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме статтей 59 та 120, щодо обов`язку проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, а також виховувати особовий склад взводу (групи, башти) в дусі поваги до військової служби, неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі (групі, башті).

Разом з тим в чому полягає проведення такої роботи та, як конкретно мав діяти командир взводу, але не діяв, що спричинило відповідні наслідки, протокол не містить.

Як наслідок недбалого виконання військової служби ОСОБА_1 в протоколі зазначено, притягнення його підлеглих за період дії воєнного стану з лютого 2022 року по теперішній час 12 разів до адміністративної відповідальності. Проте відомості про конкретних осіб, часу вчинення адміністративного правопорушення та ким і коли було притягнуто цих осіб до адміністративної відповідальності в протоколі не зазначено. Відповідні докази про військовослужбовців, їх перебування під командуванням ОСОБА_1 , постанови суду про притягнення їх до адміністративної відповідальності до протоколу не додані.

Надані до протоколу пояснення заступника командира частини з МПЗ підполковника ОСОБА_2 та НС РХБ захисту капітана ОСОБА_3 від 14.04.2023 містять ті ж відомості, що й протокол про адміністративне правопорушення.

До протоколу також не надано докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП: копії відповідних наказів, військового квитка, відомостей про ознайомлення зі Статутом.

Отже вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП не доведено.

Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, зазначив, що при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє. Крім того як вже зазначалось судом сам протокол не відповідає вимога ст. 256 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність факту недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 280, 283-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Крапівка