ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 684/267/22

Провадження № 33/4820/173/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Венгера Д.О. апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвокатаМельникової А.В. на постанову Старосинявськогорайонного суду Хмельницької області від 06лютого2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду 19 серпня 2022 року о 23 год. 43 хв. на автодорозі між с. ПаньківціІванківці Старосинявської ТГ водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Tauran, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисникпросить постанову Старосинявськогорайонного суду від 06 лютого 2023 року скасувати, закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує незаконністю постанови, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що його підзахисний насправді не керував транспортним засобом, його автомобіль знаходився на узбіччі, так як він не встигав до комендантської години, тому зупинився, щоб дочекатися її завершення і розмовляв по телефону з братом, який і порадив перечекати до ранку. Навпроти автомобіля ОСОБА_1 на протилежній дорозі руху зупинився екіпаж патрульної поліції, та йому повідомили, що він порушив правила паркування авто, що йому необхідно на 1 метр від`їхати, що він і зробив, виконав вимогу поліцейського, після чого його було зупинено, через порушення комендантської години та в подальшому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає апелянт і про те, що працівники поліції постійно перебивали ОСОБА_1 коли він отримував консультацію від адвоката, і перевищуючи свої повноваження прийняли за нього рішення та вказали, що він нібито відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошує на тому, що працівник поліції ОСОБА_2 , перебуваючи в службовому транспорті, була із ввімкнутою нагрудною камерою до того як почала спілкування з ОСОБА_1 , що підтверджує готування працівників поліції до провокації правопорушення, тому, що якщо у них була підозра, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, вони мали вжити превентивні заходи щодо недопущення керування транспортними засобами останнім, а не навпаки вимагати здійснення руху.

ОСОБА_1 було звернуто увагу в суді першої інстанції на дії працівників поліції, які були скеровані на провокацію злочину (адміністративного правопорушення), ним було подано скаргу до ДБР з приводу неправомірності дій працівників поліції, на даний час проходить службове розслідування, яке на теперішній час не завершено, а тому вважає, що суд передчасно прийняв рішення по справі.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Венгер Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги захисту, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №164109 від 20.08.2022 року, з якого вбачається, що останній в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України 19.08.2022 року о 23 год 43 хв. на автодорозі між с. Паньківці - Іванківці керував транспортним засобом Volkswagen Tauran, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився (а.с. 1);

- рапорту СПД №1 (смт.Стара Синява) ВП №1 (с.Старокостянтинів) ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, з якого слідує, що 20.08.2022 року о 00 год. 28 хв. між селами Паньківці та ОСОБА_3 зупинили авто марки Фольцваген Тауран, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході перевірки транспортного засобу виявили водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- розписки ОСОБА_1 про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП від 20.08.2022 року (а.с.3);

- розписки ОСОБА_1 про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 20.08.2022 року(а.с.4);

- копії посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 06.04.2019 року (а.с.7);

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейських, що доданий на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №164109 від 20.08.2022 року, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка працівниками поліції, та в ході перевірки документів працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки із застосування технічного приладу Драгер або у медичному закладі (а.с. 6).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються наведеними доказами.

Апеляційні твердження захисника на те, що зі сторони працівників поліції мала місце провокація у вигляді пропозиції перепаркувати транспортний засіб, який нібито був неправильно припаркований, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , є безпідставним, такі доводи були ретельно були ретельно вивчені та проаналізовані у судовому рішенні. Апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження цих обставин наведених захистом, того, що працівники поліції надавали ОСОБА_1 вказівку перепаркувати автомобіль, вмовляли його, схиляли, примушували чи спонукали його до керування транспортним засобом, будучи попередньо обізнаними про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, що такі дії поліцейських були повністю сплановані та виконані задля складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. До того ж, ОСОБА_1 у будь-якому випадку був вільний у виборі своїх дій і мав об`єктивну можливість не продовжувати керування транспортним засобом, обрати будь-який спосіб для усунення порушення правил щодо паркування, якщо таке мало місце. З наведених підстав апеляційний суд вважає твердження про провокацію з боку працівників поліції суб`єктивним ставленням ОСОБА_1 , обумовленим позицією захисту від висунутого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доказів, які підтверджували б визнання дій працівників поліції незаконними суду не надано і матеріали справи не містять.

Апеляційні доводи про те, що працівники поліції постійно перебивали ОСОБА_1 коли він отримував консультацію від адвоката, перевищуючи свої повноваження прийняли за нього рішення та вказали, що він нібито відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає неспроможними. Такі твердження повністю спростовуються відеозаписом, доданим до матеріалів провадження, з якого вбачається, що інспектор поліції неодноразово пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомого технічних засобів чи у медичному закладі, та роз`яснювала наслідки відмови (час 23:45:17, 23.54:06, 23:55:33, 00:10), проте останній таку пропозицію ігнорував, на чіткі, неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння не надавав зрозумілих відповідей, казав, що не знає як йому поступити, просив «виписати штраф за неправильне паркування», стверджував, що він не керував транспортним засобом, чекав закінчення комендантської години, говорив по телефону з братом, може «по гриби ходив», намагався комусь телефонувати та домовлятись, в подальшому сказав, що погоджується пройти огляд, однак після того, як інспектор надав прилад Драгер, зателефонував комусь та йому у телефонній розмові сказали не проходити огляд, тому він огляд не пройшов. Апеляційний суд вважає, що всі наведені дії ОСОБА_1 та його поведінка в цілому свідчить про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. За таких обставин апеляційний суд не вбачає порушень зі сторони працівників поліції щодо ОСОБА_1 .

Так, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що такі є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційноїскарги не містятьпосилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовуваливисновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАПщодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Зврахуваннямвищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для їїскасуваннявідсутні.

Керуючисьст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисникаМельникової А.В., діючої в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької областівід 06 лютого 2023 року,про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: