Код суду 233 № 233/4491/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДНК/Б-2 № 1121 від 04 серпня 2023 року в період 01.08.2023 та 03.08.2023 військовослужбовець військової служби за мобілізацією капітан ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, перебуваючи на посаді помічника начальника штабу - начальник зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 /ІНФОРМАЦІЯ_4 в зоні проведення бойових дій, в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 виконував обов`язки військової служби у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП внаслідок чого його було складено протокол про адміністративне правопорушення ДНК/Б -2 № 1096 від 01.08.2023. в поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що дійсно вживав амфетамін в зоні проведення бойових завдань при виконанні посадових обов`язків. На підставі вищезазначеного капітан ОСОБА_1 своїм недбалим ставленням, як військової службової особи до військової служби, вчиненим в умовах особливого періоду, допустив невиконання його підрозділом завдання командира військової частини НОМЕР_1 в районі бойових завдань 01.08.2023 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та допустив невиконання своїх посадових обов`язків визначених в ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить інформація з довідки про доставку SMS за номером телефону НОМЕР_3 дата доставки 08.09.2023 1:03:52. Заяви про відкладення судового розгляду від останнього не надходило.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Крім того, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при її розгляді зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Слід зазначити, що судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу додано та в судовому засіданні досліджено:

- інформацію викладену в протоколі про адміністративне правопорушення ДНК/Б-2 № 1121 від 04 серпня 2023 року;

- копію військового квитка серії НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 04 серпня 2023 року відповідно до яких останній пояснив, що він дійсно вживав наркотичний засіб амфітамін при виконанні службових обов`язків в зоні проведення бойових дій;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення ДНК/Б-2 № 1096 від 01.08.2023 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

- довідку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 1400 від 01.08.2023 відповідно до якої ОСОБА_1 01 серпня 2023 року об 11 год. 35 хв. перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок поєднаного вживання канабіноїдів, амфетаміну, метамфетаміну;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 272 від 12.10.2022 відповідно до якого капітана ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- службову характеристику стосовно капітана ОСОБА_1 відповідно до якої останній за місцем проходження служби зарекомендував себе з негативної сторони;

- копія службової картки стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 відповідно до якої останній 21.01.2023 піддавався дисциплінарному стягненню;

Оскільки така норма закону, як ст.172-15 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

В обґрунтування підстав для складання протоколу офіцер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 посилався на порушення ОСОБА_1 статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.

Наведеними у протоколі нормами передбачено таке:

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України передбачає необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 58 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України передбачено, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

За статтею 59 командир (начальник) зобов`язаний:

знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;

планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;

негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;

знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;

постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;

завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;

встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;

постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;

проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);

виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);

знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;

організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;

організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;

здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;

не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;

особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;

організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;

контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);

вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;

організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;

під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;

вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 01.08.2023 військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_1 , діючи в умовах особливого періоду, під час виконання обов`язків військової служби в АДРЕСА_3 допустив невиконання завдання командира військової частини та посадових обов`язків визначених в ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому ж проявилось недбале ставлення до військової служби, не деталізовано виконання яких конкретно посадових обов`язків було проігноровано ОСОБА_1 , які саме вимоги нормативних актів було ним порушено, проте формально вказано на невиконання статей Статуту ЗСУ, які містять понад 30 пунктів посадових обов`язків.

Зазначене в протоколі уповноваженою особою твердження, що «недбале ставлення військової службової особи до військової служби виразилось у перебуванні 01.08.2023 у стані наркотичного сп`яніння» не підпадає під диспозицію частини 2 статті 172-15 КУпАП. Крім того, матеріали провадження не містять постанови суду якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП яке мало місце 01.08.2023.

В даному випадку норма ст. 172-20 КУпАП є спеціальною відносно норми ст. 172-15 КУпАП, оскільки нею охоплюється більш вузьке коло правовідносин, а саме щодо розпивання військовослужбовцями алкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів на території військових частин, військових об`єктів, або появи таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у такому стані, а також їх відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Слід зазначити, що законодавцем в КУпАП за виконання військовослужбовцями, обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду передбачено як окремий склад адміністративного правопорушення, який закріплений в ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про недбале ставлення військової службової особи ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 172-15, 247, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: