Справа № 444/1144/23
Провадження № 3/444/667/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_1 від 20.02.2023р, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,-

за ст. 130 ч. 2 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, 01.04.2023 року о 15 год. 40 хв. в м.Жовква по вул. Я.Мудрого керував транспортним засобом марки КІА Форте, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп"яніння, у втановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 156320 від 01.04.2023 року; Від пояснень на місці складення протоколу ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено відповідний запис в протоколі про адміністративне правопорушення, довідкою про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_1 на території України, довідкою про те, що посвідчення водія у гр. ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 - вилучено, довідкою про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності 26.12.2022р. Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною, оскільки 26.12.2022р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставин, які б обтяжували чи пом"якшували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин місця, способу вчинення правопорушення, та відповідно до п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 18 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. А тому, з врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин приходжу до переконання, що до правопорушника доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності , а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , а відтак приходжу до висновку, що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Мікула В. Є.