Справа № 395/188/23
Провадження № 3/395/150/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Володимир Орендовський, розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм таксі та водієм у ТОВ «Велта», проживаючого в АДРЕСА_1 , (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 003347 від 05 лютого 2023 року, складеного о 23 год. 45 хв. вбачається, що 05 лютого 2023 року о 23 годині 55 хвилин, гр. ОСОБА_1 у м. Новомиргороді Кіровоградської області керував автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Водієві було запропоновано пройти освідування в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», тест № 09363, результат огляду 1.88‰ на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в день розглядаємих подій він вживав спиртні напої, але не керував транспортним засобом. В цей день за кермом його автомобіля перебував ОСОБА_2 , який є співмешканцем його доньки. Ввечері того дня вони приїхали до домоволодіння його сестри у АДРЕСА_3 . Там він вживав спиртні напої. У подальшому він з ОСОБА_2 вийшли до його автомобіля їхати додому. ОСОБА_2 почав рух автомобілем, проте згадав, що забув свою сумочку з документами і повернувся забрати їх. У цей час під`їхали працівники поліції та попросили його надати свої документи. Він сів за кермо свого авто, взяв документи та надав їх для огляду працівнику поліції, але автомобілем не керував. Після того він продув прилад «Драгер». У цей час ОСОБА_2 не було поруч з автомобілем, оскільки він повернувся до вищевказаного домоволодіння забрати свою сумочку з документами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що в день розглядаємих подій він разом з ОСОБА_1 поїхали до домоволодіння сестри останнього у АДРЕСА_3 , де ОСОБА_1 вживав спиртні напої. Відносини у нього з ОСОБА_1 хороші, він спів мешкає з його дочкою. Він був тверезий і керував автомобілем Рено Кенго, яке належить ОСОБА_1 . Після 23:00 години вони вирішили поїхати до себе додому. Він сів за кермо вказаного автомобіля, ОСОБА_1 сів за ним позаду, проте згадав що забув свою сумочку з документами. Після чого пішов у будинок до родичів ОСОБА_1 , а коли повернувся на вулицю до автомобіля, то поліції вже не було. Свідок зазначив, що приблизно 3-4 хв. він був у будинку та ще декілька хвилин стояв на подвір`ї і чекав коли від`їдуть працівники поліції, оскільки розумів що почалася «комендантська година», а тому не хотів зустрітися з працівниками поліції. ОСОБА_1 не керував автомобілем в той день.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази, відеозапис події на ДВД-диску, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 як доказу, то суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до раніше зазначених правових положень та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги.

До того ж, суд приймає до уваги те, що розглядаємі події відбулися пізніше за часом (05.02.2023р. о 23.55 год.) ніж був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 003347 (05.02.2023р. о 23.45 год.) та проведене тестування на алкоголь (05.02.2023р. о 23.50год.), що є суперечливим і також ставить під обґрунтований сумнів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №003347 вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), за що передбачена відповідальність згідно ст.130 КУпАП. Проте суть правопорушення, яка описана у цьому протоколі, полягає у тому, що особа керувала не у стані алкогольного сп`яніння, а з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за що ст.130 ч.1 КУпАП не передбачена відповідальність.

Що стосується оцінки інформації, яка є на DVD-диску, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення як доказ, то суд дослідив у судовому засіданні всі відеофайли і прийшов до висновку, що відеозапис, з урахуванням показань свідка ОСОБА_2 , підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, проте не підтверджує факту керування ним транспортним засобом.

Відтак, зважаючи на суперечливість дати складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003347, дати тестування на алкоголь і дати вчинення адміністративного правопорушення, яка вказана у цьому протоколі, відсутність належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , суд не вбачає законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Володимир Орендовський