ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Сотника Вячеслава Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. двадцять коп.) грн.

Відповідно до постанови, - 18 серпня 2022 року о 14 год. 40 хв. в с. Доманинці вул. Головна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушене мовлення та зіниці очей не реагують на світло), та від проходження огляду на стан вживання наркотичних речовин у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Сотник В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Вказує, що працівники поліції не встановили той факт чи перебував ОСОБА_1 за кермом автомобіля, неправомірно та безпідставно надали статус водія і оголосили ніби то декілька причин зупинки транспортного засобу, хоча факту здійснення зупинки транспортного засобу не зафіксовано. Зазначає, що після тривалої розмови, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати з ними до наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, останній відмовився, оскільки поліцейські не здійснювали його зупинку, а тому, не вважає, що має статус водія. Крім того, ОСОБА_1 не хотів їхати з працівниками поліції, оскільки він чекав на свого адвоката. ОСОБА_2 вказує , що в подальшому, ОСОБА_1 з метою реалізувати своє право, так як його права грубо порушено у проведенні освідчення, відразу зі своїм знайомим поїхали до наркологічного диспансеру, а саме до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, що розташований в м. Ужгороді по вул. Паризької Комуни, де провів своє освідчення в межах 2-х годин з моменту складання протоколу відносно нього.

Від захисника Сотника В.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу підтримує повністю та просить її задовольнити.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сотника В.М., відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027645 від 18.08.2022, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 18 серпня 2022 року о 14 год. 40 хв. в с. Доманинці вул. Головна керував транспортним засобом марки Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушене мовлення та зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан вживання наркотичних речовин у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений, однак від дачі пояснень відмовився.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: - вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027645 від 18.08.2022, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №300168 від 18.08.2022 за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 ч.5 ст.121 , ч.2 ст.122 КУпАП, відеозаписами події, які містяться на DVD диску від 18.08.2022, який долучений до матеріалів справи та з яких слідує, що працівником поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема : «порушене мовлення та зіниці очей не реагують на світло» та роз`яснено останньому порядок проходження огляду на стан сп`яніння та запропоновано пройти таке в закладі охорони здоров`я, проте, ОСОБА_1 не здійснив жодних дій для проходження такого огляду, поясненнями ОСОБА_1 від 18.08.2022, згідно яких останній не зазначав про будь які упереджені дії з боку працівників поліції, а взагалі відповідно до вимог ст.63 Конституції України, відмовився їх надавати.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Не вбачає суд апеляційної інстанції підстав для визнання недопустимим доказом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, оскільки такі відповідають вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

При цьому безперервність не означає, що протягом усього часу відеозапису має бути зафіксоване обличчя особи, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі чітко зафіксовано, зокрема, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за інкриміноване йому правопорушення, оскільки, таким є виключно водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом, так як матеріали справи містять достатні відомості на підтвердження даного факту, а тому, на нього поширюються вимоги п.2.5 ПДР України, що покладають на водія обов`язок, на вимогу працівника поліції, пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не встановили той факт чи перебував ОСОБА_1 за кермом автомобіля, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявною у справі постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №300168 від 18.08.2022, відповідно до якої водій ОСОБА_1 , 18.08.2022 о 14 год. 40 хв. під час руху по вул. Головній в с. Оноківці не був пристебнутий ременем безпеки, в ході чого було встановлено, що останній позбавлений права керувати транспортним засобом на 1 рік, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. У зв`язку з наведеним та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом вчинення вище вказаних адміністративних правопорушень, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції при визнанні судом винним останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання сторони захисту на те, що у той же день, ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, де було спростовано факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки Інструкцією №1452/735 від 09.11.2015 чітко визначено порядок і строки проведення відповідного огляду. Так, пунктом 9 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. З наведеного слідує, що доставка особи для проходження огляду здійснюється поліцейським, а не самостійно особою.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027645 від 18.08.2022, водій ОСОБА_1 18.08.2022 о 14 год. 40 хв. керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Однак, з протоколу медичного освідчення вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено 18.08.2022 о 17 год. 18 хв., що перевищує дві години та ставить під сумнів достовірність результатів такого огляду та наданого висновку.

Разом з тим, за даними протоколу медичного освідчення від 18.08.2022 (а.с.40), таке було проведено шляхом встановлення факту алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , у той час коли в останнього працівниками поліції 18.08.2022 о 14годині 40 хвилин під час керування ним транспортним засобом, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Окрім цього, апеляційний суд також критично оцінює доводи захисника Сотника В.М. щодо порушення права на захист, оскільки, як вбачається з відеозапису з місця події 18.08.2022, працівниками поліції була надана ОСОБА_1 можливість скористатися послугами адвоката та зателефонувати йому, однак, останній на місце огляду ОСОБА_1 так і не приїхав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та його результатів ОСОБА_1 та його захисником Сотником В.М.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ними лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, ні ОСОБА_3 , ні його захисником Сотником В.М. не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину, при цьому причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника адвоката Сотника В.М. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сотника Вячеслава Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від від 27 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага