Справа № 527/848/23
провадження № 3/527/589/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Мицик С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Глобинського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №433433 у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, згідно якого 01.04.2023 року близько 18:00 годин по вул. Мічуріна в с. В. Кринки ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив чинне законодавство.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Губина А.Ю. не з`явились. Від захисника надійшли письмові заперечення, за змістом яких захисник просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 433433 від 07.04.2023 року, працівником поліції не було дотримано вимог статей 254, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Зазначила, що в порушення ст.254 КУпАП протокол був складений лише 07.04.2023 року, що не відповідає вимогам законодавства, крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено свідків події, хоча такі були і надали пояснення поліцейському, які містяться в матеріалах справи. Зауважила, що об?єктом адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об?єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов?язковою ознакою об?єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено громадське місце, тобто точне місце скоєння адміністративного правопорушення, у відповідності до складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП. Тобто, громадське місце є обов?язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Також обов?язковою ознакою об?єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян. Додала, що жодної з обов?язкових ознак правопорушення в протоколі поліцейським не зазначено, натомість з пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказано, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник у домоволодінні ОСОБА_1 , а потім на подвір?ї, тобто на приватній території, а не у громадському місці.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Поняття громадського місця наведене в статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», згідно якої громадським місцем визнається частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Викладене дає можливість стверджувати, що громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі невизначеного кола осіб, тобто є територією невиробничого й нежитлового призначення, оскільки території виробничого й іншого призначення, як правило, знаходяться в приватній власності та потребують згоди до її доступу від власника. Приватна чи виробнича сфера життя є відокремленою від суспільства й не містить публічних інтересів, а отже, у вказаних сферах не виникають і відносини із охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Велика Палата Верховного Суду в своїй Постанові від 03.07.2019 року справа №288/1158/16-к) зазначила таке: «15.За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства».

Як зазначено в протоколі серія ВАВ №433433 від 07.04.2023 року в розділі склад адміністративного правопорушення, до хуліганських дій віднесено дії ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , що полягали у погрозах фізичною розправою та нецензурній лайці.

Згідно копій письмових пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 зазначила, що по дорозі додому на вул. Мічуріна в с. В. Кринки вона зустрілася з ОСОБА_1 , який одразу почав на неї вигукувати образливі нецензурні слова та погрожувати фізичною розправою, після чого вона викликала поліцію; ОСОБА_4 зазначила, що 01.04.2023 вони з ОСОБА_2 були у Шевченків на АДРЕСА_1 , де розмовляли та жарили пиріжки, потім вона пішла додому та ніякого конфлікту не чула і не бачила; ОСОБА_3 зазначила, що 01.04.2023, коли вони з сином- ОСОБА_1 були у своєму дворі, до них додому прийшли ОСОБА_5 з сестрою ОСОБА_6 , та всі разом у них у дворі розмовляли і жарили пиріжки. В цей час у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 висловлювалася нецензурною лайкою на адресу її сина ОСОБА_1 та погрожувала йому, її син також висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 і погрожував застосуванням фізичної сили та вигнав її з двору за те, що вона почала нецензурно на нього висловлюватися та погрожувати.

Згідно досліджених судом доказів вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся на ґрунті особистих неприязних стосунків, не в громадському місці.

Тобто в даному випадку відсутні дії, які згідно із ст.173 КУпАП становлять об`єктивну та суб`єктивну сторону даного правопорушення і матеріалами справи такі дії ОСОБА_1 не підтверджені.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вони не доводять наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому провадження слід закрити з підстав, що передбачені ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 173, 221, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. А. Мицик