Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.04.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Дениса А.І., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Денис А. І. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, закордонний паспорт НОМЕР_1 від 12.08.2020, орган, що видав: 6101,
визнано винуватим у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.
Згідно зі змістом постанови, 07.08.2022, о 15 год 54 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав автобус марки «Setra», моделі «S 417 HDH», VIN-код № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_5 , в якому пасажиром слідував громадянин України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах з Італії в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «червоний коридор». До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_1 від 12.08.2020. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, під час проведення яких було встановлено, що 08.08.2021 через пункт пропуску «Чоп Захонь», митного поста «Тиса» Закарпатської митниці громадянином України ОСОБА_1 у режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» було ввезено легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 . Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, та під час опитування ОСОБА_1 було з`ясовано, що 08.08.2021 даний транспортний засіб прослідував на митну територію України з метою тимчасового ввезення відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України. Відповідно до запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення цього транспортного засобу № UA305060/2021/004000 від 08.08.2021, в якому він зобов`язувався вивезти транспортний засіб у термін до 02.10.2021.У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 , на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення до 60 днів». З його слів вчасно не зміг вивести автомобіль у зв`язку з тим, що автомобіль потрапив у ДТП, а також ОСОБА_1 звертався до митниці із заявою «щодо неможливості своєчасного вивезення автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення у зв`язку із ДТП», № 2933/10/7.25-17.1 від 17.11.2021. На даний час (час дачі пояснень) автомобіль знаходиться на території України біля його будинку. Станом на 07.08.2022, строк тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 , ввезеного ОСОБА_1 у режимі «тимчасове ввезення до 60 днів», перевищено більше ніж на тридцять діб. Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт: «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», складає 3400 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 07.08.2022 становить 126515,36 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування - легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Денис А. І., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. В обґрунтування доводів посилається на те, що жодних повідомлень про розгляд справи у місцевому суді сторона захисту не отримувала, про судове рішення адвокат Денис А. І. дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 23.12.2022. Стверджує, що при ухваленні судового рішення, місцевий суд не розглянув клопотання сторони захисту про витребовування доказів, які мають істотне значення у встановленні фактичних обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_1 був ввезений транспортний засіб на митну територію України, однак через пошкодження автомобіля у ДТП, ОСОБА_1 був позбавлений можливості вивезти його своєчасно. Разом з тим, 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської митниці із заявою про поважність причин порушення строку вивезення автомобіля, в якій просив надати додатковий термін для можливості його вивезення. Відтак після проведення ремонту 27 листопада 2021 року він прибув до пункту перетину державного кордону, втім у перетині кордону йому було відмовлено. Стверджує, що днем виявлення правопорушення є 27.11.2021, а не, як зазначено в постанові - 07.08.2022, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня його вчинення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ по триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтею 481 МК України, не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення адвоката Дениса А. І., який підтримав апеляційну скаргу, думку представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що пропущений на апеляційне оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, доводи, викладені в апеляційній скарзі заслуговують на увагу, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що через поважні причини ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Денис А. І., не змогли своєчасно подати апеляційну скаргу на судове рішення.
Так, з оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 та адвокат Денис А. І. у розгляді справи судом першої інстанції участі не брали, хоча обізнані з тим, що у суді першої інстанції розглядається справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , що підтверджується заявою від 29 листопада 2022 року адвоката Дениса А. І. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та клопотанням про відкладення розгляду справи від 29 вересня 2022 року, яке подав адвокат Денис А. І. Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що у судове засідання, призначене на 02.12.2022 сторона захисту не з`явилась, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи на інший день вказані особи не подавали. Водночас наявні у справі дані про те, що копія оскаржуваної постанови від 02.12.2022 надіслана ОСОБА_1 поза межами встановленого законом триденного строку, а саме 07.12.2022, свідчить про відсутність об`єктивної можливості для подання апеляційної скарги у встановлений законом строк. Отже, зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 та адвокату Денису А. І. своєчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак строк поновлюється.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення автобуса марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 більше ніж на тридцять діб підтверджується доказами, які, у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 495 МК України, є належними, допустимими та достатніми.
Вищевказані обставини підтверджуються й іншими письмовими доказами, а саме: зобов`язанням ОСОБА_1 про зворотне вивезення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 (а. с. 6, 7); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 10); доповідною запискою головного державного інспектора відділу №1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Грузіна І. О. (а. с. 17, 18); фотоматеріалами із зображенням автобуса марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito» та його орієнтованої вартості (а. с. 15); копією заяви ОСОБА_1 начальнику Тернопільської митниці від 17.11.2021 про продовження терміну тимчасового ввезення автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 із додатками (а. с. 30, 33- 39); листом начальника Тернопільської митниці, відповідно до якого ОСОБА_1 продовжено строк на вивезення транспортного засобу за межі митної території України не більше, ніж на 60 днів за умови документального підтвердження поважності причин його не вивезення (а. с. 31, 32).
У матеріалах спарив наявна відповідь Держприкордонслужби України на адвокатський запит №б/н від 22.08.2022, у якій зазначено, що ОСОБА_1 перетинав державний кордон України 28.11.2021 (а. с. 40).
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.
Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
За положеннями ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування встановлена у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення щодо перевищення встановленого строку ввезення відповідного транспортного засобу автомобіля, передбаченого ст. 481 МК України, оскільки останнім упродовж року, а саме від моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України 08.08.2021, і до моменту виявлення адміністративного правопорушення та оформлення протоколу про порушення митних правил, - 07.08.2022, не було здійснено жодних дій, спрямованих на вивезення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений строк, що свідчить про перевищення строку тимчасового ввезення, встановленого ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб, що підтверджується наявними у матеріалах справи вищевказаними доказами.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор відділу №1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Грузін І. О., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Апеляційний суд також враховує і те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які можуть ставити під сумніви правомірність дій головного державного інспектора відділу №1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Грузіна І. О., а також те, що апелянтом не надано жодних доказів, які свідчать про те, що представник митного органу діяв всупереч закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, і що апелянт оскаржував дії працівника митниці, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 та його адвокат погодились із законністю дій головного державного інспектора відділу №1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Грузіна І. О.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта і про те, що через пошкодження автомобіля у ДТП, ОСОБА_1 був позбавлений можливості вивезти його своєчасно. Разом з тим, 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської митниці із заявою про поважність причин порушення строку вивезення автомобіля, у якій просив надати додатковий термін для можливості його виконання. Відтак після проведення ремонту 27 листопада 2021 року він прибув до пункту перетину державного кордону, втім у перетині кордону йому було відмовлено.
Апеляційний суд визнає твердження в цій частині необґрунтованими, оскільки доводи не спростовують той факт, що ОСОБА_1 порушив митні правила за ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки упродовж року не вивіз транспортний засіб за межі митної території України. Так, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 начальнику Тернопільської митниці від 17.11.2021 про продовження терміну тимчасового ввезення автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 із додатками (а. с. 30, 33- 39). Відтак, листом начальника Тернопільської митниці ОСОБА_1 повідомлено про те, що йому продовжено строк на вивезення транспортного засобу за межі митної території України не більше, ніж на 60 днів за умови документального підтвердження поважності причин його не вивезення (а. с. 31, 32), тобто фактично до 17.01.2022 ОСОБА_1 зобов`язаний був вивезти транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , однак цього не зробив. Тому доводи апелянта у цій частині судом відхиляються.
До уваги не беруться твердження апелянта і про те, що після проведення ремонту 27 листопада 2021 року ОСОБА_1 прибув до пункту перетину державного кордону, втім у перетині кордону йому було відмовлено. Апелянтом не надано доказів того, що ОСОБА_1 було відмовлено у вивезенні транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 за межі митної території України. З наявного листа відповіді на адвокатський запит №б/н від 22.08.2022 Держприкордонслужби України убачається, що ОСОБА_1 перетинав державний кордон України 28.11.2021, однак відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовили у переміщенні транспортного засобу з митної території України у матеріалах справи немає, як не має і відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався із заявою до правоохоронних щодо неправомірності дій посадових осіб митного органу (а. с. 40).
При оцінці доводів апелянта про те, що днем виявлення правопорушення є 27.11.2021, а не, як зазначено в постанові - 07.08.2022, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня його вчинення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ по триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтею 481 МК України, не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення, - твердження в цій частині не визнаються слушними з огляду на таке.
Так, ч. 1 ст. 467 МК України передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
З протоколу про порушення митних правил убачається, що такий складено відносно ОСОБА_1 07.08.2022. Матеріалами справи підтверджується, що 31.08.2022 справа направлена на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та була розглянута по суті 02.12.2022. Підстав для визнання обґрунтованими вказаних апелянтом доводів апеляційний суд не вбачає.
Під час розгляду справи апеляційним судом, сторона захисту в апеляційній скарзі та в доданих до неї письмових поясненнях, просила змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення. Окрім цього, під час розгляду справи в апеляційному суді, адвокат Денис А. І. зазначив, що враховуючи обставини справи, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , достатнім для належного його виховання і таким, що сприятиме запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень буде застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.
Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), з якої убачається, що вирішуючи питання про пропорційність такого заходу як конфіскація, ЄСПЛ дійшов висновку, що конфіскація була непропорційною вчиненому порушенню і, таким чином, покладала на Заявника надмірний індивідуальний тягар. Зокрема, ЄСПЛ підкреслив, що для того, аби бути пропорційним, втручання повинне відповідати тяжкості правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, при призначенні адміністративного стягнення з урахуванням приписів ст. 33 КУпАП, апеляційний суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, відсутність у матеріалах справи відомостей, які б характеризували ОСОБА_1 з негативної сторони, а також про те, що ОСОБА_1 має намір виконати судове рішення у виді штрафу, апеляційний суд вважає за можливе змінити оскаржувану постанову у частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, застосувавши щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції у частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення до зміни.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Денису А. І. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Поновити адвокату Денису А. І. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Денис А. І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , - змінити, призначивши ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн (сто сімдесят тисяч гривень).
У решті постанову залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН