справа № 361/2422/23
провадження № 3/361/1554/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, який 30.11.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В період часу з 01.09.2022 по 28.03.2023, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою : АДРЕСА_1 , повторно протягом року ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо належного виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого син не приступив до навчання в будь-якому навчальному закладі, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом застосовувалися всі можливі заходи для сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, приймаючи до уваги те, що останній про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляв, заяв чи клопотань не надходило, та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину його неявки як неповажну.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя, повинен це зробити в розумні строки.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 2 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а згідно ч. 1 ст. 12 вказаного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно положень ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Вина ОСОБА_1 в порушенні зазначених норм законодавства підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 744676 від 28.03.2023, зі змістом якого ОСОБА_1 , ознайомлений під підпис, заяви та клопотання не надходили; повідомленням начальника служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, в якому зазначається що неповнолітній ОСОБА_2 проживає спільно з батьком ОСОБА_1 , матір дитини ОСОБА_3 померла, ОСОБА_2 з вересня 2022 не залучений до освітнього процесу; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначає про те, що через погіршення стану здоров`я і перенесення інфаркту, забезпечити участь сина у освітньому процесі було неможливо, однак ніяких доказів перебування на стаціонарному лікуванні та заперечень до протоколу суду не надано; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , з якого вбачається, що батьком останнього являється ОСОБА_1 ; копією постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2023, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин не вбачається.

За обставинами справи, з урахуванням особи ОСОБА_1 , який не працевлаштований, до адміністративної відповідальності притягувався 30.11.2022 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 184, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко