НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17 квітня 2023 року Справа № 322/341/23 (Провадження № 3/322/272/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 31.03.2023, за ч.3 ст.156 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №053934 від 28.03.2023 (далі Протокол), ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, а саме: «28.03.2023 близько 19:30 годин ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями з рук, а саме продала дві бутилки коньяку «Adjari» ємністю 0,5 л кожна за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги п.10 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів».

Протокол підписаний ОСОБА_1 у відповідній графі вказано пояснення будуть надаватися в суді.

Свідки зазначеного правопорушення, згідно з протоколом про адміністративні правопорушення відсутні.

Окрім Протоколу матеріали справи місять: реєстрацію відділення поліції №3 ЄО №505 від 28.03.2023, рапорт стрільця 102 батальйону 108 бригади солдата ОСОБА_2 від 28.03.2023 (далі Рапорт), фотографії двох запечатаних пляшок з назвою «Adjari», з марками акцизного податку, копію квитанції №022771 про отримання на зберігання двох пляшок коньяку «Adjari», ємністю 0,5 літрів.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною третьою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність, торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Згідно з п.11 ч.1 ст.15-3 Закону України ««Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі спеціальний Закон) забороняється продаж зокрема алкогольних напоїв виробів з рук. Тоді як пунктом 10 цієї ж норми передбачена заборона продажу у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет. Вказана норма не відповідає фабулі протоколу, тому суддя дійшов висновку що у протоколі допущена описка в цій частині.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала. Зазначила, що 28.03.2023 вона придбала для себе чотири пляшки коньяку «Adjari», оскільки на вихідних у неї мав бути день народження, і вона збиралася відсвяткувати з родиною та друзями. Коли вона поверталася додому зустріла військовослужбовців, які зайшли до неї у двір. Вона не заперечувала проти цього, оскільки, як і інші жителі села, інколи допомагає військовим продуктами харчування чи «гуманітарною». Вказані військові просили продати їм алкогольні напої. На це вона відповіла, що не має спиртних напоїв і алкогольними напоями не торгує взагалі. Однак військові не повірили їй оскільки побачили згадані пляшки з коньяком, які вона заносила додому. Дві з цих пляшок вони забрали, грошей не заплатили, натомість звинуватили її у розповсюдженні спиртного. Вона була обурена такою поведінкою військових і фактично вигнала їх з оселі. По приїзду поліцейських розповіла їм усе. Останні будь яких слідчих дій не проводили, а лише склали на неї протокол.

На питання судді чи подавала вона заяву щодо неправомірних дій військовослужбовців повідомила, що не подавала і подавати не збирається, оскільки хоча і вважає їх дії неправомірними, однак їй шкода останніх. Припускає, що вони діяли за чиєюсь вказівкою. В неї син теж є військовослужбовцем, тому вона не бажає, щоб через цей інцидент у військових виникли проблеми.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Залишається незрозумілим на яких правових підставах військовослужбовці загадані у ОСОБА_3 потрапили до домоволодіння ОСОБА_1 , хто уповноважував їх для проведення так званої контрольної закупки. Не можливо перевірити чи не було в діях останніх провокації. Матеріали справи не містять інформації чому проведення закупки не документувалися належним чином. Відсутність фіксації закупки унеможливлює встановити спосіб придбання алкогольних напоїв і підтвердити версію події вказану в Рапорті. У Рапорті також зазначалося, що солдат за придбані дві пляшки коньяку перерахував на картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 602 грн, однак докази цього (виписки з картки солдата, виписки з картки ОСОБА_1 тощо) матеріали справи не містять.

Отже належних і допустимих доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення і спростовували версію останньої, судді не надано.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 ст. ст.283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити справу про адміністративне правопорушення за частиною третьою ст.156 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов