Справа № 496/165/23
Провадження № 3/496/558/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від 6 роти 1 батальону полку УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм у ТОВ «Автокар-777», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
01.12.2022 року о 13.20 годин на 452 км автодороги «Київ-Одеса» ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAN TGX 18.400», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, червоні очі, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду та продуття алкотестера «Drager» відмовився.
Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце i час розгляду справи, i, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом був здійснений виклик ОСОБА_1 на 26.01.2023 року шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який вказаний в матеріалах справи (а.с. 8).
До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак на електрону адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням можливості для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 10).
Для забезпечення прав ОСОБА_1 на захист, судом було задоволено вищевказане клопотання та відкладено розгляд справи на 15.02.2023 року.
15.02.2023 року ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, при цьому ОСОБА_1 знову звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки просив надати йому час для вибору захисника задля реалізації його права на правову допомогу (а.с. 17).
Судом повторно було задоволено клопотання ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 15.03.2023 року.
15.03.2023 року ОСОБА_1 до судового засідання знову не з`явився, при цьому звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання з метою забезпечення в режимі відеоконференції з захисником адвокатом Морозовим В.Ю. (а.с. 21) та клопотанням про передачу матеріалів справи для розгляду за місцем проживання (а.с. 25).
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи за місцем проживання правопорушника відмовлено та запропоновано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 28-29).
Постановою суду від 15.03.2023 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні захисника адвоката Морозова В.Ю. в режимі відеоконференції задоволено та відкладено розгляд справи на 06.04.2023 року (а.с. 30-31).
В наступне судове засідання, призначене на 06.04.2023 року ОСОБА_1 та його захисник знову не з`явилися, при цьому від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшло чергове клопотання про відкладення судового засідання з метою забезпечення його проведення в режимі відеоконференції (а.с. 36).
Згідно телефонограми від 06.04.2023 року, було встановлено, що на телефонний дзвінок секретаря судового засідання відповів представник ОСОБА_1 . На питання чи є можливість прийняти участь в судовому засіданні було встановлено, що в судове засідання в режимі відеоконференції, яке призначене на 06.04.2023 року останній не може вийти, посилаючись на клопотання від 05.04.2023 року, в якому просили відкласти розгляд справи на іншу дату для забезпечення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку (а.с. 40).
Аналізуючи подані клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд звертає увагу, що розгляд справи неодноразово відкладався лише за клопотаннями ОСОБА_1 з різних причин (ознайомлення з матеріалами справи, надання часу для реалізації права на захист, забезпечення судового засідання в режимі відеоконференції).
З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подав письмових заперечень проти цього протоколу, останній подавав неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не скористався своїм правом прийняття участі у судових засіданнях шляхом відеоконференцзв`язку, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 6 ст. 38 КУпАП.
Суд звертає увагу, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування ОСОБА_1 викликів в судові засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин даної справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що в діях останнього вбачаються порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 089129 від 01.12.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2022 року, дослідженим відеозаписом, згідно якого встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та продуття алкотестера щодо визначення стану алкогольного сп`яніння.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як вбачається з довідки ст. інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Бойка М. - посвідчення водія ОСОБА_1 отримував.
Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, а також, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають з ознаками стану алкогольного сп`яніння та їх відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння прирівнюється до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено, а тому з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Горяєв