ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3742/22 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/359/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжявід 28 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 17 вересня 2022 року о 21 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_1 в районі будинку №2 по вул. Фортечній в м. Запоріжжя, керував транспортним засобом ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,89 проміле, тест №1356, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. З результатом погодився в присутності свідка, а також при відео фіксації на боді-камеру 474572. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу без порушення ПДР. Про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що вважає постанову такою, яка постановлена з недодержанням вимог чинного законодавства та Конвенції про захист прав людини, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Так, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова суду не містять усіх необхідних даних, які мають ідентифікувати фізичну особу, зокрема відомості з паспорту громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Крім того, зазначає, що судом не досліджені повноваження співробітника управління патрульної поліції ОСОБА_2 на право складання протоколу, а посадова інструкція, яка визначає функціональні обов`язки поліцейського, в матеріалах справи відсутня.

Вказує, що в протоколі відсутні відомості щодо заводського номеру технічного засобу Alcotest Drager 6820, яким проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, що унеможливлює перевірити належність відповідного пристрою вимогам стандарту працездатності. При цьому, працівники поліції не надали ОСОБА_1 паспорт на вказаний технічний засіб та інформацію про можливість використання даного пристрою у підрозділах поліції відповідно до Наказу МВС №33 від 01.03.2010 р.

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, час та дату судового засідання, натомість судом першої інстанції розглянуто справу без участі останнього, що на думку апелянта є обов`язковою та безумовною підставою для скасування постанови суду.

Просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 р., якою відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції та відсутність клопотань про перенесення судового засідання, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 388583 від 17.09.2022 р. підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та позитивного результату огляду на стан сп`яніння, що також відображено у відповідному направленні (а.с.2, 4); роздруківкою протоколу приладу «Драгер» від 17.09.2022 р. з результатом 0,89 проміле (а.с.3); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння за вказаних у протоколі обставин (а.с.5); диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та постановою суду у зв`язку з відсутністю в них всіх необхідних даних, зокрема поліцейським не ідентифіковано особу, відносно якої складено протокол, а суд без перевірки повноважень особи, що склала цей протокол, виніс рішення, в якому не зазначив паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, стосовно якої розглянув справу.

Перевіривши протокол та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає доводи апелянта безпідставними, виходячи з наступного.

Так, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 р., встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення. Згідно з цією Інструкцією, протоколи про адміністративні правопорушення складаються уповноваженими на це посадовими особами органів поліції.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ згаданої Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

З огляду на викладене, долучення до протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення копії посадової інструкції працівника поліції, який склав цей протокол, не передбачено чинним законодавством.

Крім того, з протоколу серії ААД № 388583 від 17.09.2022 р.вбачається, що особу ОСОБА_1 встановлено посвідченням водія НОМЕР_2 від 07.09.2021 р., що відповідає вимогам статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», підпунктом «а» пункту 2 якої посвідчення водія віднесено до категорії документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Згідно ст. 283 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд виносить постанову, яка повинна містити обов`язкові відомості, до яких, окрім інших, відносяться й відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності); дата народження, місце проживання чи перебування. З огляду на норми цієї статті, зазначення паспортних даних та реєстраційного номеру облікової картки платника податків особи, стосовно якої винесено постанову, законодавцем не передбачено.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо не відповідності вимогам та стандартам спецзасобу Alcotest Drager 6820, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Як встановлено з досліджених доказів по справі, працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,89‰.

З відомостей акту огляду на стан сп`яніння, в якому зафіксовані ознаки сп`яніння, що були виявлені поліцейськими у особи, роздруківки протоколу проведеного на місці тесту з зазначенням результату 0,89‰, вбачається, що ОСОБА_1 з їх змістом ознайомлений під особистий підпис, погодився з результатом огляду, при цьому не надав жодних зауважень щодо процедури огляду. Відсутні доповнення чи заперечення й у протоколі про адміністративне правопорушення, зі змістом якого водій також був ознайомлений.

Відеозаписом події чітко зафіксовано порядок проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки, який в ході освідування не оспорював порядок, процедуру його провадження та результат.

Стосовно доводу апеляційної скарги про порушення місцевим судом права ОСОБА_1 на справедливий суд у зв`язку з розглядом справи буз його участі, слід зауважити на ст. 268 КУпАП, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, судовий розгляд дійсно відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте, апеляційний суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 та поновив строк на апеляційне оскарження постанови суду, відновивши таким чином права останнього, зокрема й право на справедливий суд, повідомивши про апеляційний розгляд та надавши можливість бути безпосередньо присутнім. Реалізація прав пов`язано виключно із волевиявленням апелянта.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. ТютюникДата документу Справа № 331/3742/22