Справа № 675/474/23, 675/475/23, 675/477/23
Провадження № 3/675/290/2023, 3/675/291/2023, 3/675/292/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Золотівським ВМ Первомайського МВ УМВС України в Луганській області 20 липня 2000 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

не працюючу,

жительку АДРЕСА_1 , за ст. 164-16 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 806963 від 10 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 26 лютого 2023 року об 11 годині 00 хвилин у власному будинку в АДРЕСА_1 , здійснювала реалізацію горілки домашнього виробництва (самогону) 0,5 л за ціною 60 грн. ОСОБА_2 , цими діями порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 806964 від 10 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 04 березня 2023 року о 14 годині 00 хвилин у власному будинку в АДРЕСА_1 , здійснила продаж горілки домашнього виробництва 0,5 л за ціною 60 грн. ОСОБА_2 , цими діями порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 632482 від 10 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 06 березня 2023 року о 13 годині 00 хвилин у власному будинку в АДРЕСА_1 , здійснювала реалізацію самогону, який міститься в пластиковій пляшці об`ємом 1 л та був прозорий за ціною 120 грн., цими діями порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Оскільки вказані матеріали стосуються однієї і тієї ж особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, вважаю, що дані адміністративні справи слід об`єднати для спільного розгляду і вирішення в одне провадження.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, вказала, що не здійснює продаж алкогольних напоїв домашнього виробництва, просила закрити провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Допитавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Частина перша статті 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Таким чином частина 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною нормою, яка вимагає посилання на норму спеціального закону.

У протоколах про адміністративні правопорушення серій ВАВ № 632482 від 10 березня 2023 року, ВАВ № 806964 від 10 березня 2023 року та ВАВ № 806963 від 10 березня 2023 року зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»

Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» має 18 статей, однак у протоколах про адміністративні правопорушення серій ВАВ № 632482 від 10 березня 2023 року, ВАВ № 806964 від 10 березня 2023 року та ВАВ № 806963 від 10 березня 2023 року не зазначено, вимоги якої саме частини та статті Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», на думку працівника поліції, порушила ОСОБА_1 .

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду надано не було.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164-16 ч. 1, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

п о с т а н о в и л а :

Адміністративні справи № № 675/474/23, 675/475/23, 675/477/23 провадження 3/675/290/2023, 3/675/291/2023, 3/675/292/2023 відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження і присвоїти їм номер справи 675/474/23, номер провадження 3/675/290/2023.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164-16 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська