ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/556/23 Справа № 932/4941/22 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Вороніна Ігора Олександровича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 15 серпня 2022 року, приблизно о 04 год. 50 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в районі будинку 13 по вул. Воскресенська в м. Дніпро, керував транспортним засобом «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Воронін І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував нетранспортним засобом, відсутня фіксація повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу, ким саме зупинений автомобіль, хто був за кермом.

Вказує, що відеозапис є не безперервним, а тому його не можна вважати належним доказом; зазначені в протоколі ознаки сп`яніння відрізняються від тих, що зазначені в акті огляду, на відеозаписі також не зафіксовано ознаки сп`яніння; акт огляду на стан спяніння не містить дати і місця його складання, він не складався в присутності ОСОБА_1 , йому не надавався, зазначено не вірне прізвище; другий примірник протоколу не надавався.

Також зазначає, що в роздруківці технічного приладу Драгер не зазначено до якого протоколу він додається, не вірно вказано прізвище, відсутній сертифікат відповідності та підтвердження про проходження повірки технічного приладу.

Також вказує, що є порушення в складанні рапорта працівника поліції.

Наголошує, що у даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду повідомлений належним чином.

Захисник Воронін І.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в їх сукупності, підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Дані матеріали справи, в своїй сукупності, містять неспростовні факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі, то апеляційний суд зазначає, що вони були предметом розгляду суду першої інстанції, ним було надано належну оцінку та зроблено висновки з якими погоджується й апеляційний суд, а тому не вбачається необхідності у їх додатковому розтлумачені. Нових аргументів, які б слугували підставою для скасування постанови суду апеляційним судом не встанолено.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Вороніна Ігора Олександровича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун