Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1820/23 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Олянюка Віталія Леонідовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22.02.2023 о 08 год. 20 хв. у Житомирі по вул. Жуйка, 28, керував автомобілем Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Від медичної експертизи для визначення стану ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Олянюк В.Л. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт, зокрема, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю природою він не є самостійним беззаперечливим доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи. Окрім того, працівниками поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та відомчої Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати до найближчого закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Олянюка В.Л. та ОСОБА_1 , приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №464694 від 22.02.2023 (а.с. 1); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНМ «ОМСЦ» Житомирської обласної ради від 22.02.2023; рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Данилюка О. відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Оцінюючи вказані докази, суд першої інстанції зробив висновок, що порушення працівниками поліції під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не допущено, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, у зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, вищевказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Як вбачається з відеозаписів з фіксацією обставин події, працівниками поліції у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук) останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Однак, працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, чим порушено вимоги ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі - Інструкція).

Так, пункт 7 вказаної Інструкції зазначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні положення містить ч.3 ст. 266 КУпАП.

Разом із цим, відеозапис з нагрудної камери поліцейського свідчить, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних засобів, поліцейським не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, що спростовує зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, наявне в матеріалах справи направлення, у якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження на стан сп`яніння у медичному закладі, складене одноособово працівником поліції та не спростовує змісту відеозапису.

Згідно з ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням ст. 266 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

У даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Олянюка Віталія Леонідовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич