Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/166/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Стручкова Л. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Гузь Т.О., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Гузь Т.О. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 04 січня 2023 року о 14 год. 50 хв. по вул. Героїв Сталінграду в м. Олександрії Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, неприродне почервоніння обличчя, виявлене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння у найближчій лікарні відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Гузь Т.О. просить у апеляційній скарзі скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що висновки суду мають ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, на достатніх і беззаперечних доказах.

Зокрема, зазначає, що на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення, до якого додано пояснення свідків, пояснення ОСОБА_1 , відео, направлення на огляд водія транспортного засобу від 04.01.2023.

Поряд з цим, оптичний диск з матеріалами відеофіксації нібито вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, оскільки у протоколі відсутні відомості про технічний засіб та його характеристики, за допомогою якого здійснено цей запис.

Вказує і на те, що згідно з наявним у справі відеозаписом вбачається, що на пропозицію поліцейського проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився. Водночас, патрульний поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він може відмовитися від проведення такого огляду. Після цього, на автомобілі патрульної поліції поліцейський разом з ОСОБА_1 виїхав до медичного закладу. Під час руху автомобіля працівник патрульної поліції почав вчиняти дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду. Поліцейський повідомляв, що протокол стосовно ОСОБА_1 буде складено в будь-якому випадку, чи то він пройде огляд, чи то відмовиться від проведення такого огляду. Повідомляв неправдиву інформацію та про негативні наслідки проходження ним огляду у лікаря-нарколога, а саме те, що якщо він пройде огляд у нього заберуть права, а якщо він відмовиться, права забирати не будуть. При цьому поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 , що замість вилученого посвідчення водія йому буде надано тимчасовий талон, відповідно до якого він матиме право керування транспортним засобом. Так як, наступного дня ОСОБА_1 мав вести гуманітарну допомогу і йому потрібне було посвідчення водія, вважаючи, що після огляду їх у нього заберуть, останній відмовився від проведення огляду у лікарні.

Вказує і на те, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 04.01.2023, проте з його змісту не вбачається заклад охорони здоров`я до якого направлено водія на огляд.

Вказує і на те, що посилання суду на пояснення свідків є голослівними, оскільки по своїй суті не є поясненнями свідків події, а є поясненнями самого поліцейського наперед складеними у формі бланку, тотожні одне одному.

Крім того, вказує і на те, що свідки залучені вже після складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує також, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, внаслідок чого порушено його право на захист.

Вказує і на те, що працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортного засобу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гузь Т.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі предявити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного спяніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного спяніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного спяніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

При цьому, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоровя для визначення стану спяніння.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обовязковим.

Також, пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, згідно вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використання спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону, в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 157725 від 04.01.2023 (а.с. 1), відеозаписом з місця події (а.с. 7), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), направленням до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу (а.с. 2).

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 04.01.2023 в 14.50 год. його зупинили поліцейські на вул. Героїв Сталінграду в м. Олександрія, при виїзді з міста. Він керував автомобілем ВАЗ - 2108, яким він користується. Причиною зупинки, було те, що не горів правий задній габарит. Працівники поліції запідозрили у нього стан наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд в наркодиспанцері, він погодився і його відвезли до лікарні. Там йому запропонували на камеру відмовитися від проходження огляду, і тоді йому віддадуть посвідчення водія, тому він погодився з цим і підписав потім складений на нього протокол.

Захисник адвокат Гузь Т.О., яка діє в інтересах особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в апеляційному суді зазначила, що відповідно до Інструкції ознаки чітко визначені, як для алкогольного так і для наркотичного сп`яніння. У провину ОСОБА_1 поставлено наркотичне сп`яніння, однак як вбачається з протоколу працівниками поліції названі ознаки не наркотичного сп`яніння, а алкогольного, зокрема: почервоніння обличчя, тремтіння рук. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 04.01.2023, виписано без зазначення закладу охорони здоров`я до якого направлено водія на огляд. Свідки були залучені вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 157725 від 04.01.2023водій ОСОБА_1 04 січня 2023 року о 14 год. 50 хв. по вул. Героїв Сталінграду в м. Олександрії Кіровоградської області, керував автомобілем «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, неприродне почервоніння обличчя, виявлене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння у найближчій лікарні відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що працівниками поліції зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування працівник поліції виявив у останнього ознаки наркотичного сп`яніння. у подальшому поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що водій не одразу, але через деякий час, майже через 30 хвилин, все ж таки погодився. По дорозі до медичного закладу, ОСОБА_1 роз`яснені його права та відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перебуваючи вже поряд з медичним закладом та деякий час порадившись з кимось по телефону, він вказав, що відмовляється проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Вже в автомобілі ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що у нього є сумніви, оскільки він десь 30 днів тому все ж таки вживав такі засоби.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів, судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Твердження захисника про те, що працівник патрульної поліції вчиняв дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, є безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейським належним чином роз`яснено водієві про те, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена, як за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, і не є рівноцінним та не вказує на те, що працівник поліції спонукав водія відмовитися від огляду.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодившись пройти огляд у медичному закладі, прослідував до нього з працівниками поліції, однак перебуваючи вже біля закладу всіляко намагався ухилитися від такого огляду, пояснюючи необхідністю зателефонувати, вказував, що йому потрібні водійське посвідчення, оскільки йому необхідно везти гуманітарну допомогу. Тобто, вся його поведінка свідчила про те, що він відмовляється від проходження такого огляду. Маючи реальну можливість пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, він відмовився пройти такий огляд. Більше того, з відеозапису вбачається що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими вказав, що щось вживав десь 30 днів тому, а тому у нього є сумніви.

А отже, посилання ОСОБА_1 , що він відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки йому потрібно було посвідчення водія, є безпідставними і вказує на те, що останній свідомо прийняв рішення відмовитися від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак спяніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан спяніння.

Доводи сторони захисту, що працівниками поліції названо ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), а не наркотичного, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 4 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, можуть бути і наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота). Разом з тим, почервоніння обличчя є саме ознакою наркотичного сп`яніння.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій чи необ`єктивного ставлення працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_1 , щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.

При цьому слід зазначити, що не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

Тому суд вважає, що в силу вимог ст. 251 КУпАП, доказом у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а отже дані відеозаписи є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на те, що свідки не були очевидцями події і їх залучили вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення само по собі не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як зазначено в оскарженій постанові, обставини вчинення даного правопорушення підтверджуються насамперед іншими обєктивними доказами, а саме відповідними відеозаписами події від 04.01.2023.

Тобто, в даному випадку письмові показання вказаних свідків, не є необхідними доказами у цій справі, оскільки поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, які ним долучені до справи, що повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП таположенням пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, відповідно до яких лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, такий огляд, а так само і відмова від його проведення, проводяться у присутності двох свідків.

Відсутність у направленні на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735 МВС України, назви закладу охорони здоров`я, само по собі не спростовує відмову водія від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, і є лише підставою для складання поліцейським у тому випадку, якщо за попередньою згодою водій погодився на проведення такого огляду. Зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що водій відмовився від проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується і долученим до справи відеозаписом, переглянутим в апеляційному суді.

Посилання захисника на те, що працівники поліції не розяснили прав та обовязків, передбачених КУпАП, в тому числі право особи користуватися правовою допомогою, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Доводи захисника - адвоката Гузь Т.О., викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного спяніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги адвоката Гузь Т.О. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Гузь Т.О., яка діє в інтересах особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.