Справа № 583/997/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
встановив:
10.03.2023 відносно ОСОБА_1 до суду надійшли адміністративні матеріали за № 583/997/23, провадження № 3/583/521/23 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та № 583/998/23, провадження № 3/583/522/23 про притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративне правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.
Так, ОСОБА_1 04.03.2023 о 00 год. 35 хв. по вул. Парковій, 1 в м. Охтирка Сумської області, керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння було проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатору Alcotester Драгер 6820, за результатами якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 по видихуваному повітрю становила 1,94 %о. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 04.03.2023 о 00 год. 35 хв. по вул. Парковій, 1 в м. Охтирка Сумської області, повторно протягом року керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , при цьому права останнього не порушуються, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку про їх відповідність практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розцінюється як спосіб уникнути відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходжу наступного висновку.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозицією ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху України.
Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 316432 та серії ААБ № 316433 від 04.03.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, результатами тестування на алкоголь до протоколу, відповідно до яких концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 по видихуваному повітрю становила 1,94 %о, відеозаписом з місця події, постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653724 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.
Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.
Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.
Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.
Згідно вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При призначенні стягнення суд, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правилами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу. В даному випадку така міра покарання буде відповідати тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.
Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: (2684 грн. х 0,2)=536,80 грн.
Керуючись ст. 36, 40-1, ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 № 583/997/23, провадження № 3/583/521/23 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та № 583/998/23, провадження № 3/583/522/23 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 583/997/23, провадження № 3/583/521/23.
Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення, з урахуванням положень ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області Н.Г. Яценко