Справа № 166/630/23 Провадження №33/802/404/23 Головуючий у 1 інстанції:Лях В. І.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника Ковальчука В.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчука Василя Олександровича на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 31 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія-санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Так, відповідно до вказаного судового рішення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи військовослужбовцем водієм-санітаром медичного пункту, 06 травня 2023 року об 12 год. 00 хв., в умовах особливо періоду, перебував на території військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із такою постановою судді, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковальчук В.О. подали апеляційну скаргу в якій вважають її необґрунтованою та незаконною. Зазначають про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки уповноважена службова особа склала цей протокол у відсутності ОСОБА_1 , який з 22:30 год. 06 травня 2023 по 10:00 год. 08 травня 2023 року був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , а перебував у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , в зональному відділі військової служби правопорядку за адресою: АДРЕСА_4 , де з його участю проводили слідчі дії в Третьому СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР у м.Львові за адресою: вул.Кривий Вал, 29, м.Луцьк. Тому по цій причині він не міг бути присутнім при складенні протоколу про адміністративне правопорушення у с.Видраниця Ковельського району та ставити свої підписи у цьому документі. Доказами відсутності ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 07 травня 2023 року при складенні цього протоколу, є відповідь на адвокатський запит від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з відомостями про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 06 травня 2023 року, а також інші матеріали додані до скарги. У зв`язку з цим, уповноважена особа військової частини НОМЕР_1 внесла у протокол підроблені його підписи.

Також вказують про те, що суд першої інстанції не повідомивши ОСОБА_1 про час розгляду справи, розглянув її у відсутності останнього, що й призвело до неправильного вирішення справи. В справі відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання. При цьому, заявлене захисником клопотання про виклик ОСОБА_1 безпосередньо в судове засідання через командування військової частини, судом було відхилене. У зв`язку з цим, судом першої інстанції були порушені права ОСОБА_1 на справедливий суд.

Крім того, вважають, що суд неправомірно визнав належним доказом у справі консультативний висновок спеціаліста №46 від 06.05.2023 КНП «Ратнівська ЦРЛ Ратнівської селищної ради», так як відповідно до даних у висновку ОСОБА_1 відмовився від проходження обстеження, огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння не проходив. Однак особа, яка проводила такий огляд визнала, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказують також, що висновок щодо результатів медичного огляду складається на підставі акта медичного огляду, однак такий акт не складався, що підтверджує відповідь медичного закладу на адвокатський запит. Тому переконані, що висновок медичного огляду слід вважати недійсним та відповідно недопустимим доказом у справі.

Посилаючись на вищевикладене, апелянти просять оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ковальчука В.О., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній та просили задовольнити, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення А7073 №12 від 07.05.2023 зазначено, що 06.05.2023 року близько 12:00 год. на території військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_5 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , був виявлений командиром інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - стійкий запах алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці. Перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення А7073 №12 від 07.05.2023, направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 06.05.2023, консультативний висновок спеціаліста КНП «Ратнівська ЦРЛ» №46 від 06.05.2023, копію військового квитка ОСОБА_1 , а також пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 заперечує свою вину та вказує про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з посиланням на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його винуватості.

Захисник також висловив позицію про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Такі їх доводи знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Частиною 3 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за діяння передбачені частинами 1 або 2 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, а саме:

ч.1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

ч.2) участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Отже, об`єктом такого правопорушення є порядок проходження військової служби, а об`єктивна сторона складу діяння, - складається із вищезазначених самостійних альтернативних діянь. У кожному конкретному випадку це потребує з`ясування і конкретизації.

Так, всебічно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з огляду на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували те, що він вчинив дії, які підпадають під кваліфікацію цієї норми закону.

Так, складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення на думку апеляційного суду не може вважатись належним доказом його винуватості, оскільки складений (оформлений) з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме - у ньому не сформульовано суті правопорушення, як визначено диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП. Ні зі змісту цього протоколу, ані з постанови судді суду першої інстанції з огляду на матеріали справи, неможливо зрозуміти об`єктивну сторону правопорушення з врахуванням особливостей ч.3 ст.172-20 КУпАП, яка повинна бути чіткою, зрозумілою та не викликати сумнівів.

Однак, суд першої інстанції на таке належної уваги не звернув, хоча згідно із положеннями ст.278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду мав вирішити питання чи правильно складено протокол.

Крім того, як вказує ОСОБА_6 , протокол щодо нього було складено у його відсутності, жодних пояснень з приводу інкримінованого йому правопорушення у нього не відбиралось, протокол він не підписував, оскільки у день коли його було складено - 07.05.2023 він перебував за межами військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), а саме в містах Рівне та Луцьк, що фактично підтверджується матеріалами, які містяться у справі.

Проте, місцевий суд не перевірив такі обставини шляхом відібрання пояснень у ОСОБА_1 , хоча його захисник наполягав на його виклику до суду через командування військової частини, де останній проходить службу, оскільки він самостійно не може залишити місце служби.

Також не може підтверджувати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення консультативний висновок спеціаліста КНП «Ратнівська ЦРЛ» №46 від 06.05.2023 щодо стану алкогольного сп`яніння, оскільки він складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, якою керуються лікарі при проведенні огляду осіб на встановлення стану алкогольного сп`яніння і не лише водіїв, а усіх обстежуваних осіб. Згідно із п.п.15, 16 розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, видається на підставі акта медичного огляду.

Проте, як встановлено з матеріалів справи і, зокрема із листа КНП «Ратнівська ЦРЛ» від 07.06.2023 за вих.№558/01.10/2.23, акт медичного огляду, про який йде мова у п.15 розділу ІІІ Інструкції, в медичній установі при проведенні огляду ОСОБА_1 лікарем не складався, а лише висновок.

Водночас, у висновку зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак за його результатами встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що у суду викликає обґрунтований сумнів.

Зважаючи на положення п.22 розділу ІІІ Інструкції, вищевказаний висновок спеціаліста КНП «Ратнівська ЦРЛ» №46 від 06.05.2023, складений з порушенням вимог цієї Інструкції, а тому вважається недійсним, та відповідно неналежним і недопустимим доказом у даній справі.

Проте, суд першої інстанції на викладене належної уваги не звернув та поклав такий висновок спеціаліста в основу винуватості ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного також не можуть бути доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП і пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які допитувались судом першої інстанції.

Будь-яких інших фактичних даних в розумінні ст.251 КУпАП про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення в матеріалах справи немає.

Виявлену істотну неповноту судового розгляду, яка унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, неможливо виправити під час вирішення суддею провадження, адже суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване судове рішення - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчука Василя Олександровича задовольнити.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 31 травня 2023 року в даній справі, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк