Справа № 463/7747/22 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/811/362/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Панчука Юрія Григоровича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 09 жовтня 2022 року о 09 год 05 хв на вул. Ковельська, 90 у м. Львові керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі, стан сп`яніння підтверджується висновком лікаря №002552 від 09.10.2022 КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ», чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Панчук Ю.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що приймаючи рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 суд першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не надав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Зазначає, що в межах розгляду справи апелянтом подавалося клопотання про призначення в справі судово-медичної токсикологічної експертизи контрольних біологічних зразків, однак вказане клопотання залишилось без задоволення.

Вказує, що з результатами висновку №00252 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.10.2022 ОСОБА_1 не погоджується, що свідчить про наявність у справі протиріч які неможливо усунути без застосування спеціальних знань для повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи.

Звертає увагу, що на підтвердження того, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не вживав наркотичних препаратів є повторне проходження медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння після двох тижнів з моменту попереднього тестування. Відповідно до висновку, проведеного повторно ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

На думку апелянта, враховуючи,що згідно медичної літератури наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так і протягом періоду до 1 року, то визначення кількісного вмісту наркотичного засобу його перевищення від порогового рівня (50 нг/мл по тесту) та виду наркотичного засобу має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 саме в день керування транспортним засобом 09.10.2022.

Вважає, що суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, яким ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР країни, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відповідає фактичним обставинам справи, що є недопустимим та впливає на правильність та законність розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Панчук Ю.Г. не прибули, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Панчука Ю.Г.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №362051 від 09 жовтня 2022 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002552 від 09.10.2022 за результатами огляду, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

Твердження апелянта про наявність у справі протиріч щодо результатів медичного огляду, встановлених висновком №002552, які неможливо усунути без застосування спеціальних знань, а також посилання на повторне проходження медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння після двох тижнів з моменту попереднього тестування носять оціночний характер та є необґрунтованими з огляду на наступне.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до з п.3, п.4, п.15, п.16, п.18 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735та п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103: огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма»; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Апеляційним судом встановлено, що за наслідками проведеного в закладі охорони здоров`я огляду, було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002552 від 09 жовтня 2022 року.

Відповідно до вищенаведеного висновку, за результатами проведеного 09 жовтня 2022 року о 10 год. 14 хв. лікарем КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» ОСОБА_2 огляду, у громадянина ОСОБА_1 виявлено стан наркотичного сп`яніння.

На вимогу суду першої інстанції, КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» надав завірену копію акту медичного огляду № 002552 від 09 жовтня 2022 року, згідно якого результат лабораторних тестів: позитивний на канабіноїди, а заключний діагноз: наркотичне сп`яніння.

В даному випадку огляд особи на стан сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я, та жодних порушень порядку проведення такого огляду виявлено не було.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується повторним проходженням медичного огляду, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки такий суперечить вимогам ч.4 ст.266 КУпАП.

Окрім того, пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року передбачено право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду.

Водночас, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.11.2022 року №00285 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оспорював.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Панчука Юрія Григоровича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк