КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/207/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Жмудь В.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Опришко Едіти Василівни в інтересахОСОБА_1 на постанову судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 02 грудня 2022 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 18.09.2022 року о 16 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Dacia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по вул. Кільцева дорога, 79/1 в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Alcotest Drager ARJL-0308», результат - 1.43 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Опришко Е.В. в інтересах ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

Обгрунтовуючи скаргу, адвокат Опришко Е.В. посилається на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, адвокат посилається на те, що в матеріалах справи відсутні дані про роз`яснення ОСОБА_1 його права пройти огляд у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатами, як того вимагає Інструкція, або відмови від такого права.

Також адвокат Опришко Е.В., обґрунтовуючи скаргу, посилається на відсутність свідків у справі, а огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager Alcotest 6820» без присутності свідків є порушенням вимог пункту 6 розділу ІІ Інструкції про виявлення ознак сп`яніння та ч. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт, крім того, посилається на те, що згідно з п. 2.3 Інструкції з експлуатації «Drager Alcotest 6820» перед проведенням тесту повинно пройти не менше двох хвилин після куріння сигарети. Проте, як вбачається з відеозапису, який міститься у справі, ОСОБА_1 викурив 10 сигарет, після чого відразу був пройдений тест на стан алкогольного сп'яніння, а працівники поліції не повідомили про можливі неточності показань та порушення процедури.

Крім того, як вбачається з роздруківки результату огляду, зазначені дані про погодні умови, а саме температура повітря 18.09.2022 року + 21.0 С не відповідає дійсним даним про температуру повітря 18.09.2022 року, що становила на той час відповідно до довідки українського гідрометеорологічного центру+13.0-15.0 С. Зазначені дані свідчать про об`єктивні сумніви щодо результатів тестування та сумніви щодо справності технічного засобу.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що станом на 13.12.2022 року ОСОБА_1 не отримував постанову суду першої інстанції. Адвокатом цього ж дня було надіслано до суду заяву про направлення копії постанови на її електронну адресу, однак на день подання апеляційної скарги дана постанова не була оприлюднена в ЄДРСР. Вищенаведені причини, на думку захисника, є поважними та достатніми для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційний суд, розглянувши доводи клопотання про поновлення строку, визнає їх обґрунтованими та поновлює апелянту строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 153928 від 18.09.2022 року (а.с.1); результат тесту, отриманий о 16-31 18.09.2022 року (а.с.2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.7); письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.09.2022 року (а.с.4); копія протоколу серії ААД № 153927 від 18.09.2022 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с.5); копія схеми місця ДТП від 18.09.2022 року (а.с.6).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Як вбачається з відеозапису фіксації самої процедури огляду, проведеного за допомогою технічного приладу, працівник поліції у встановленому порядку надає прилад «Drager Alcotest 6820» ОСОБА_1 для проведення тесту. Також, з відеозапису чітко вбачається, що водій був повідомлений про проведення відеофіксації, йому неодноразово роз`яснювався порядок проходження огляду на механічному газоаналізаторі, було ознайомлено з результатами тестування та роз`яснено його права. ОСОБА_1 погодився з встановленим результатом свого огляду та особисто зазначив про вживання ним спиртного, а саме пляшки пива. Заперечення щодо результату огляду та самої процедури від ОСОБА_1 не надходили.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 153928 від 18.09.2022 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.1);

- результатом тесту, отриманим о 16-31 18.09.2022 року, згідно якого у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становить 1,43 проміле; роздруківка містить підпис ОСОБА_1 (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», який показав результат - 1,43 проміле (а.с.3);

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці було встановлено, що ОСОБА_1 18.09.2022 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у повітрі, видихнутому ним, рівень алкоголю становив 1,43 проміле. При цьому з результатами тесту ОСОБА_1 погодився (а.с.7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що засвідчено його власним підписом.

Згідно п.п. а п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 вересня 2022 року о 16 год. 00 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння по вул. Кільцева дорога, 79/1 в м. Києві, що встановлено на місці в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

Зважаючи на те, що в результаті огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 погодився з результатами такого огляду, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. а п. 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні дані про роз`яснення ОСОБА_1 його права пройти огляд у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатами, апеляційним судом відхиляються, оскільки ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, що підтверджується його підписом на результаті тесту та у акті огляду на стан сп`яніння. Крім того, з відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції запитував ОСОБА_1 , чи не бажає він пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, від чого останній відмовився, погодившись з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Необгрунтованими є і доводи скарги про необхідність присутності двох свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки згідно закону присутність двох свідків обов`язкова в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. При цьому, в матеріалах справи наявний відеозапис, як належний та допустимий доказ, на якому зафіксовано усю процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та згоду ОСОБА_1 з результатами цього огляду. За таких умов присутність двох свідків при складанні протоколу не є необхідною.

Також, захисник в апеляційній скарзі вказує на недостовірність показників приладу «Drager» 6820 у зв`язку з тим, що температура повітря на момент проведення огляду становила +13.0-15.0 С згідно даних метеорологічного центру, а не + 21.0 С, як вказано у чеку-роздруківці. Однак, з цими доводами скарги погодитись не можна, оскільки згідно інструкції експлуатації приладу алкотестер «Drager 6820» даний пристрій призначений до експлуатації при температурі навколишнього середовища від - 5.0 до + 50.0, що вказує на дотримання температурного режиму під час використання пристрою для проведення огляду ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан сп`яніння, а саме п.2.3 Інструкції з експлуатації «Alcotest Drager 6820», згідно якого перед проведенням тесту повинно пройти не менше двох хвилин після куріння, не спростовують результати тесту, відповідно до яких в повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становить 1,43 проміле. При цьому, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не заперечував вживання спиртних напоїв та повідомив, що випив пляшку пива.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП допущено не було. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з оскаржуваною постановою.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження адвоката Опришко Е.В. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику адвокату Опришко Едіті Василівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Опришко Едіти Василівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко