Справа № 484/4529/22
Провадження № 3/484/15/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Закревський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли до суду 19 грудня 2022 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, не працюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 05.05.2016 року ТСЦ 4842, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2022 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення №484/4529/22 провадження № 3/484/15/23, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091137 від 12.12.2022 року, 12.12.2022 року о 00 год. 09 хв., в м. Первомайську по вул. Одеській, 113, водій керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив суду, що того вечора дійсно їхав на власному автомобілі по вул. Одеській в напрямку свого місця проживання. На вул. 8-ПДД його було зупинено працівниками поліції, за яке порушення правил дорожнього руху не відомо, оскільки транспортний засіб був справний та він як водій не порушив правила проїзду перехресть чи дорожніх знаків і розмітки. Відмовився від огляду, оскільки вважав дії працівників поліції протиправнми. Просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокатом Філатовим І.Л. було долучено до матеріалів справи письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання вказано, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, однак допустив порушення ст. 35 Закону України "Про національну поліцію". Крім того, у складеному протоколі відносно ОСОБА_1 мають місце виправлення дати складання протоколу, що є порушенням п.п. 6,7 розділу ІІ Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376. Також, відеозаписи додані до протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 не відповідають вимогам, передбаченим ч.5 розділу 2 Інструкції із застосування органами чи підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки; відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026. З аналізу двох доданих відеозаписів, вбачається, що вони не є неприривними, як того вимагає Інструкція, причину переривання відеозапису не зазначено, дата та час проведення відеозапису не встановлена, створені за допомогою власних мобільних телефонів працівників поліції. Більше того, поліцейськими не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, не складено акту, яким би підтверджувались ознаки алкогольного сп`яніння, не надано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що є порушенням п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. На думку захисника жодних доказів вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні, а тому вона підлягає закриттю.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, безпосередньо дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, можна прийти до висновку, що суб`єктом вчинення протиправного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів, у яких, на підставі огляду, проведеного у встановленому законом порядку, було виявлено стан сп`яніння, в тому числі алкогольний, або зафіксована відмова від його проходження на місці зупинки та у медичному закладі.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння водія та оформлення його результатів, в тому числі в закладах охорони здоров`я, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735.

Так, за змістом п. п. 2-4, 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності із приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки, висновки щодо ступеня сп`яніння. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

СD - диск, долучений працівниками поліції до матеріалів справи, не відповідає вимогам ч. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, за якими у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З аналізу вказаного відеозапису з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, що знаходяться на долученому до матеріалів справи СD - диску, вбачається, що на відео не встановлено час і дату його запису, тому він не може бути визнаний належним і допустимим доказом у справі. Другий запис зроблений на мобільний телефон поліцейського, що не відповідає вимогам вказаної Інструкції.

Крім цього, свідки даної події згідно протоколу відсутні. Наявність будь-яких свідків не зафіксовано і на відеозаписах.

Також, в матеріалах справи відсутнє і направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням виявлених поліцейськими ознак сп`яніння.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів, на яких зафіксований факт порушення водієм Правил дорожнього руху, що стало причиною зупинки транспортного засобу, та факт встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння у гр. ОСОБА_1 .

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, повинно бути зазначено дату, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення.

В той же час, до протоколу серія ААБ №091137 вносилися зміни (виправлення) до графи дата протоколу без відповідного належного застереження шляхом проставлення печатки та підпису посадової особи, яка складала протокол, що є порушенням п.п. 6,7 розділу ІІ Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376.

Крім цього, в протоколі невірно визначено місце вчинення правопорушення та в описовій частині правопорушення не вказано ким воно вчинено.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Більше того, виявити правопорушника та здійснити процедуру складання адміністративних матеріалів протягом однієї хвилини взагалі неможливо.

Словесні покази ОСОБА_1 поліцейському, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, відмовляється від проходження огляду, не буде керувати транспортним засобом до повного витверезіння, та підписані ним з його слів письмові пояснення, суддя як доказ не приймає, оскільки визнання вини на місці зупинки не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Цього висновку суддя дійшов з урахування правової позиції Верховного Суду у справі №487/4245/18.

Інших, доказів законності зупинки ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", та одержання в подальшому доказів законним шляхом, матеріали справи не містять, то наявність сумніву про цей факт слід трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

З точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у його керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а так само у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Враховуючи те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 патрульною поліцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст.251, 252, 279, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складений 14.04.2023 року.

СУДДЯ: