КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/3431/23Головуючий у І інстанції: Татаурова І.М.
Провадження №33/824/2943/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що після здачі ним біологічного матеріалу проводились лабораторні дослідження, а сам висновок, яким зафіксовані результат медичного огляду, складений після того, як було складеного протокол про адміністративне правопорушення.

Крім цього звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в закладі охорони здоров`я.

За доводами апелянта, зупинка його авто була незаконною та безпідставною, у нього не було ознак наркотичного сп`яніння, а тому і не було підстав для проходження медичного огляду.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин неявки до суду не повідомив.

З метою забезпечення розгляду апеляційної скарги в розумні строки, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести її за відсутності учасників судового провадження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 18 лютого 2023 року о 21 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen Bora» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Лаврухіна, 15/46, в місті Києві в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.02.2023 о 22.05 год. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

До протоколу долучений висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001215, згідно якого на час огляду ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.4).

Дійсно, як зазначає апелянт, даний висновок складений 23.02.2023 року. Проте із даного висновку вбачаться, що сам огляд було проведено 18.02.2023 о 22.05 год. в присутності поліцейського. Дана обставина не заперечується і апелянтом.

Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, на їх вимогу в закладі охорони здоров`я було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. За результатами проведеного лікарем огляду у ОСОБА_1 встановлено клінічні ознаки наркотичного сп`яніння. Крім цього, у ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження у дві ємності.

Згідно Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Таким чином доводи ОСОБА_1 на підтвердження того, що лабораторне дослідження його біологічного середовища не проводилось, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд в медичній установі є необґрунтованими, оскільки працівниками поліції складено направлення на проведення огляду особи в закладі охорони здоров`я, на підставі якого в подальшому лікарем проведено такий огляд та складено висновок.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки його транспортного засобу, не є предметом розгляду даного провадження. При цьому, ОСОБА_1 не надано доказів того, що такі дії працівників поліції визнані незаконними.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується належними та допустимими доказами, якими суд обґрунтував прийняте рішення.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як на це посилається апелянт.

Оскільки рішення суду, яке переглядається, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз