Справа № 156/615/23
Провадження № 3/156/323/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, не є працевлаштованим, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з матеріалами, які надійшли для розгляду до суду з відділу поліцейської діяльності № 1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_1 двічі протягом 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності був позбавлений права керування транспортним засобом, однак належних для себе висновків не зробив та 11.06.2023 о 16 год. 40 хв. повторно керував автомобілем «Peugeot Partner», н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. В діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу поліції вбачають порушення вимог п.2.1А Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч.5 ст. 126 КУпАП (протокол від 11.06.2023 серії ДПР18 №230373).

Крім того, 11.06.2023 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, був позбапвлений спеціального права та 11.06.2023 о 16 год. 40 хв. в смт. Іваничі по вул. Зеленій повторно керував автомобілем «Peugeot Partner», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager», проба позитивна 0,47 проміле (згідно з тестом №43 від 11.06.2023). Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився. В діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу поліції вбачають порушення вимог п.2.9А Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч.2 ст. 130 КУпАП (протокол від 11.06.2023 серії ДПР18 №230372).

На підставі положень ст. 36 КУпАП матеріали у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження.

Судом була направлена повістка про виклик для участі в розгляд справи на 05.07.2023 на 11 год. 00 хв. на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням; конверт з відправленнями адресату не був вручений. Крім того, ОСОБА_2 повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України".

За таких обставин суддя вважає, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. ОСОБА_1 для участі в судовому засіданні 05.07.2023 не прибув, про наявність поважних причини для цього суд не повідомив, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. За таких обставин розгляд справи про адміністративні правопорушення є можливим без участі ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Нормами п.2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

Зокрема, «обвинувачення» відповідно до положень ст. 6 п.1 згаданої Конвенції може бути визначено як "офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин", визначення, яке також відповідає критерію, що "ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась" (рішення Європейського суду з прав людини від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

Також у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, Суд зазначив, що поняття "обвинувачення" має "автономне" значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як "офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин", визначення, яке також відповідає поняттю "впливу важливих наслідків для стану підозрюваного".

У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в п.1 ст. 6 згаданої Конвенції вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін «обвинувачення» із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового слідства. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

Враховуючи, що національним законодавством України діяння, котрі ставляться в вину ОСОБА_1 , розглядаються як делікти (ст. 126, 130 КУпАП), вказані норми поширюють свою дію на невизначене коло осіб, тягнуть за собою застосування до винних осіб значних сум штрафів, позбавлення спеціального права або ж навіть короткострокове позбавлення волі (адміністративний арешт), суддя у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами територіального органу поліції щодо ОСОБА_1 матеріалів у справах про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, до протоколів у справі про адміністративні правопорушення від 11.06.2023 були додані та досліджені в судовому засіданні:

- роздруківка приладу «Drager 6820» від 11.06.2023, результат тесту 0,47 проміле;

- направлення на огляд водія транпортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2023;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.06.2023;

- електронний рапорт поліції серії ЄО №1401 від 11.06.2023;

- заява та письмові пояснення особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності від 11.06.2023;

- довідка інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Ігоря Брися;

- копія постанови від 11.06.2023 серії БАБ № 348118 від 11.06.2023;

- оптичний диск з відеозаписом процедури фіксування співробітниками поліції правопорушень, скоєних 11.06.2023 водієм ОСОБА_1 ;

Вирішуючи справу про адміністративні правопорушення по суті, суддя звертає увагу на таке.

Відповідно до п.2.1А. Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Норми ст. 126 ч.5 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 двічі впродовж 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (що підтверджено копіями відповідних постанов суддів Іваничівського районного суду Волинської області). З огляду на те, в діянні водія вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на те, що ОСОБА_1 повторно притягується до адміністративної відповідальності, обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність, за скоєння діяння, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено, суддя вважає за необхідне застосувати до водія адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок без додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки в матеріалах справ міститься довідка інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Ігоря Брися про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія. Крім того, додаткове стягнення в виді конфіскації транспортного засобу суддя не застосовує, оскільки автомобіль марки «Peugeot Partner», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , котрим керував порушник, документи, котрі б підтверджували право приватної власності саме ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб, територіальним органом поліції до суду не надані.

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 визначено прожитковий мінімуму для працездатних осіб на рівні 2684,00 грн.).

Норми ч.2 ст. 130 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак як вбачається із постанов суддів Іваничівського районного суду Волинської області №156/48/23 від 14.02.2023, № 156/330/23 від 03.04.2023 та 156/494/23 від 27.06.2023 ОСОБА_1 тричі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Тобто в діянні особи вбачаються ознаки вчинення адміністратвиного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено наявності в діянні ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 130 КУпАП. Отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,126, 130, 247, 280, 283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; ; рахунок отримувача: UA0003001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; призначення платежу: 21081300.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Є. Бєлоусов