Справа № 127/7665/23
Провадження № 3/127/2237/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №334343 від 14.03.2023, того ж дня о 14 год. 25 хв. в м. Вінниці, по вул. Пирогова, 131, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Micra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в закладі КНП ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради у лікаря-нарколога. Висновок лікаря №0347.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові пояснення про закриття провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не згодний із протоколом про адміністративне правопорушення, винним себе не визнає.

Дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 та матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

В поясненні в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначає про те, що «У зв`язку з фізіологічними обставинами у відведений час здати аналіз не зміг викликати у себе сечоспускання».

ОСОБА_1 не згодний із вищезазначеним протоколом, винним себе не визнає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до висновку лікаря-нарколога №0347 від 14.03.2023 року результати медичного огляду : алкотест 0.00 проміле, аналіз сечі на мультитест відмова.

Судом досліджено відеозапис, на якому ОСОБА_1 протягом тривалого часу біля 2 год. неодноразово намагався помочитися в туалеті КНП ЦТЗ «Соціотерапія» для проведення аналізу сечі, але такі спроби виявились безрезультатними. Від проходження огляду у лікаря-нарколога ОСОБА_1 не відмовлявся, а сумлінно виконував всі поради і пропозиції лікаря-нарколога і поліцейських, аби здати хоча б мізерний об`єм сечі для аналізу. На переконання суду, симуляції в його поведінці не було.

Суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але внаслідок фізіологічних особливостей, а достовірніше захворювання на урологічне захворювання ішурія не міг здати сечу на аналіз.

Ішурія, або затримка сечі неможливість випорожнення сечового міхура, незважаючи на переповнення його сечею за різних причин.

Водночас ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі слини, крові для проведення лабораторного аналізу, однак лікар не пропонував йому здати інші біологічні матеріали, ніж сеча.

Аналіз сечі ОСОБА_1 не зміг здати з фізіологічних причин, що було розцінено лікарем як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, відповідно до пункту 12 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

ОСОБА_1 лікарем не було запропоновано здати інший, крім сечі, біологічний матеріал для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння, заважаючи на те, що протягом тривалого часу він не міг здати сечу на дослідження.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою цього адміністративного правопорушення є наявність прямого умислу, а саме свідомого небажання особи проходити медичний огляд за наявності законних підстав для його проходження та за відсутності порушень зі сторони працівника поліції та особи, яка проводить огляд, встановленого законом порядку проведення медичного огляду.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справі відсутні достатні докази про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки містяться достеменні докази про те, що він не міг здати аналіз сечі.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення свідки правопорушення, а також дії водія, щодо ухилення від огляду жодним чином не відображені, що унеможливлює його використання як доказу в справі відповідно до статті 256 КУпАП.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелів проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп 2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна» дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При вирішенні цієї справи судом враховано і усталену судову практику, зокрема, висновки Вінницького апеляційного суду Вінницької області в справі №127/29387/21 провадження №33/801/376/2022 за аналогічних обставин, коли особа в медичному закладі не могла здати аналіз сечі для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2022 р. особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Вінницького апеляційного суду від 01.06.2022 р. апеляційна скарга захисника задоволена. Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2022р. скасована, а провадження в справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя