ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/140/23Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/817/180/23 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою суду, 20 січня 2023 року о 17 год 35 хв ОСОБА_1 в м.Бучач по вул.Галицькій, 25 керував транспортним засобом Фольксваген Бора, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат 0,91 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду від 14 березня 2023 року та провадження в справі закрити.

Вважає, що суд прийняв рішення про його притягнення передчасно, за відсутності на те достатніх доказів його вини.

Зазначає, що він не керував автомобілем у вказаний у постанові час, тому, відповідно, водієм не був.

Вказує, що він будь-яких ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не проявляв, тому був безпідставно підданий процедурі огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що він був незгідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та озвучував це працівникам поліції.

Апелянт вважає, що суд дійшов висновків, які не підтверджені доказами у справі, встановив обставини, які не є однозначними та керувався припущеннями щодо імовірності тієї чи іншої події.

Апелянт посилається на те, що працівники поліції безпідставно залучили його до вказаної процедури, не назвали жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Наголошує на тому, що у матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем немає.

ОСОБА_1 та адвокат Пасічник А.З. в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497288 року, складеного інспектором СРПП ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ст. лейтенантом поліції Дорофеєм В.І., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 20 січня 2023 року о 17 год 35 хв в м.Бучач по вул.Галицькій, 25 транспортним засобом Фольксваген Бора, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат 0,91 проміле.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора «Драгер 6810» ARBL №0858, рівень алкоголю в крові водія становив 0,91 % проміле.

Відповідно до відеозапису, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення: п.8.4.(в) ПДР здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 (стоянка заборонена), в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Надалі, працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано проїхати у найближчий медичний заклад, оскільки останній не погодився з результатами огляду на місці зупинки та водій відмовився.

Із електронного рапорта від 20.01.2023 року вбачається, що 20 січня 2023 року о 18 год 41 хв надійшло повідомлення зі служби «102» від екіпажу «Канон-20» про те, що під час патрулювання в м.Бучач по вул.Галицька, 25 Чортківського району було виявлено автомобіль марки Фольксваген Бора, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.8.4. (в) ПДР України. Також під час спілкування з ОСОБА_1 було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, останній пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат 0,91 проміле. Аналогічні пояснення надав поліцейський ОСОБА_2 у рапорті від 20.01.2023 року.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, він не керував автомобілем, оскільки відповідно до відеозапису, останній керував т/з та в порушення п.8.4. (в) ПДР здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 (стоянка заборонена), в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.

Безпідставними є доводи апелянта, що він будь-яких ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не проявляв, оскільки поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,91%о проміле.

Твердження апелянта щодо того, що він був незгідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, то працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати у найближчий медичний заклад і він відмовився.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя