Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/787/23
Провадження № 3/935/722/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2023 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-16 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , згідно з яким останній 13.03.2023 о 16.00 год., перебуваючи по вул.Гвардійській у с.Смолівка Житомирського р-ну поблизу будинку №14, займався забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснив продаж невідомій особі самогону у кількості 0,5 л за ціною 70 грн., чим порушив вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах пального».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, до матеріалів протоколу долучено заяву останнього, в якій просить розглядати справу без його участі.

З огляду на положення ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення від 13.03.2023, копію якого ОСОБА_1 отримав, зазначив, що здійснив продаж самогону за ціною 50 грн. за один літр, суд дійшов такого висновку.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.164-16 КУпАП настає у випадку зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.12 ГКУ, обмеження щодо здійснення підприємницької діяльності, а також перелік видів діяльності, в яких забороняється підприємництво, встановлюються Контституцією України та законом.

Відповідно до норм ст.3 ГКУ, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, є не тільки факт зайняття видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, встановлена законом, а і систематичний характер таких дій, що і становить зміст господарської діяльності.

Як встановлено у судовому засіданні, службовою особою ВП №2 Житомирського РУП, якою складався протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а саме ст.ДОП СП ВП №2 капітаном поліції Григорчук О.Л., не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, у розумінні ст.251 КУпАП.

Матеріали про адміністративне правопорушення не містять конкретних обставин здійснення ОСОБА_1 забороненої господарської діяльності, а саме продаж самогону, що унеможливлює встановити мету суб`єкта господарювання щодо отримання прибутку, а саме: не відображена систематичність протиправних дій ОСОБА_1 , відсутня інформація про регулярність та самостійність його діяльності.

Крім того, оскільки органом поліції не встановлено особу, якій було продано самогон, суд може припустити, що обставини, зазначені у фабулі протоколу, встановлені за поясненнями самого ОСОБА_1 .

Разом з тим, протокол про адміністративні правопорушення містить розбіжності, а саме: працівник поліції зазначає, що ОСОБА_1 здійснював продаж самогону за ціною 70 грн. за 0,5 л, тоді як ОСОБА_1 зазначає, що продав один літр самогону за ціною 50 грн.

З огляду на зазначене раніше, суд звертає увагу, що хоча у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину визнав, проте, це викликає у суду обґрунтовані сумніви, позаяк матеріали протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, відомості про роз`яснення йому прав, передбачених ст..63 Конституції України та ст.268 КУпАП суду не надано, мають місце розбіжності у протоколі щодо обставин справи.

Також при кваліфікації дій ОСОБА_1 службовою особою ВП №2 ст.ДОП капітаном поліції Григорчук О.Л. не зазначено конкретної правової норми, яку, на її думку, порушив ОСОБА_1 .

Суд вкотре застерігає службових осіб ВП №2 Житомирського РУП, якими складаються протоколи про адміністративне правопорушення за ст..164-16 КУпАП , щодо формального, неякісного та непрофесійного оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, наслідком чого є уникнення винними особами відповідальності, а крім того, нераціональне використання робочого часу судді на розгляд таких проваджень, які від початку підлягають закриттю.

Натомість суд наполягає на проведенні належним чином відповідними службовими особами ВП №2 у кожному конкретному випадку досудової перевірки усіх обставин справи.

Європейський Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» наголосив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували факт зайняття ОСОБА_1 видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом, а тому, у діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М.Рибнікова