Справа № 144/615/23
Провадження № 3/144/313/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Гавриша Л.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Теплицького районного суду Вінницької області одночасно надійшли три адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративна правопорушення серії ААД № 136361, ОСОБА_1 04.05.2023 о 04 годині 00 хвилин у смт Теплик по вул. Коцюбинського керував моторолером «FORTE TIGER», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (надалі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 136363, ОСОБА_1 04.05.2023 о 04 годині 00 хвилин у смт Теплик по вул. Аерофлотській, керуючи моторолером «FORTE TIGER», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, в ході чого здійснив падіння з транспортного з транспортного засобу, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 136362, ОСОБА_1 04.05.2023 о 04 годині 00 хвилин у смт Теплик по вул. Аерофлотській, керуючи моторолером «FORTE TIGER», державний номерний знак НОМЕР_2 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду (надалі ДТП), а саме з необережності впав із моторолера, чим порушив п. 2.10 «А» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

30.05.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про об`єднання трьох адміністративних матеріалів стосовно нього за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження.

Постановою суду від 31.05.2023 адміністративні матеріали (справи) № 144/615/23, № 144/617/23, № 144/618/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно № 144/615/23 (провадження № 3/144/615/2023).

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив суду, що дійсно 30.05.2023 близько 23 години він перебував у друзів у с. Залужжя, де вживав спиртні напої. Біля 01 години ночі він виявив, що загубив мобільний телефон, який спочатку шукав на подвір`ї, а потім поїхав на своєму мопеді шукати його по дорозі, якою рухався. Він їхав на невеликій швидкості, підсвічуючи однією рукою фонариком та, не впоравшись із керуванням, впав із моторолера. Свідки даної події відсутні. Відчувши біль у плечі, ОСОБА_1 на власному транспортному засобі поїхав у лікарню, де йому зробили рентген, після чого працівники поліції, яких викликав лікар, склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУаАП, при цьому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому ніхто не пропонував, а він відповідно не відмовлявся від його проходження. Наступного дня він їздив на місце падіння, де поліцейський без участі свідків склав схему ДТП, після чого у відділенні поліції ще два протоколи стосовно нього, не роз`яснюючи при цьому його права. ОСОБА_1 зазначив, що підписав протоколи та інші документи, надані та заповнені поліцейським, не ознайомившись із їхнім змістом, оскільки був засмучений і розгублений через біль у плечі та не усвідомлював наслідків цього.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гавриш Л.І. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, із підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на те, що дії працівника поліції, який з грубими порушеннями прав його підзахисного та вимог чинного законодавства, склав указані протоколи про адміністративні правопорушення, є протиправними.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисника лікар Теплицької лікарні Луценко В.С. надав показання в якості свідка про те, що 04.05.2023 він був черговим по лікарні. Близько другої години ночі зафіксовано самозвернення ОСОБА_1 з приводу травми, яку він отримав під час падіння з мопеду. Лаборантом було зроблено рентген та травматологом встановлено, що переломів у пацієнта немає. Про вказану подію лікар, виконуючи свій обовязок, повідомив за гарячу лінію «102». Огляд на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння ОСОБА_1 , який перебував у лікарні близько години, не проводився. Біля 3-ої години ночі на виклик приїхали працівники поліції. Про те, що відбувалося далі, свідку нічого невідомо.

Особи, зазначені у схемі місця ДТП, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , клопотання захисника про виклик яких в якості свідків задоволено судом, не з`явилися у судове засідання з невідомих причин, хоча двічи належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за адресами, указаними у схемі, натомість конверти повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Уповноважена особа, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 інспектор СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Кондратюк С.О. викликався до суду для роз`яснення змісту протоколів, у зв`язку з їх неповною читабельністю через нерозбірливий почерк, а також для пояснення розбіжностей між оригіналами та другими примірниками протоколів, наданими особою, щодо якої вони складені, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка (лікаря), дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеофайл, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

У ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136361 від 04.05.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння, пояснення ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, диск із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Оцінюючи надані докази, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд виходить із фабули та інших відомостей, що зазначені у ньому.

Так, у графі «суть правопорушення» протоколу, складеного інспектором поліції стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено про відмову водія пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим останній порушив п. 2.5 ПДР.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що не передбачено у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальності за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, про що також вказано у протоколі.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу. Обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови особою, яка керує таким засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, доказуванню у даному випадку, серед іншого, підлягає й факт керування особою транспортним засобом, чого особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у передбачений законодаством спосіб, здійснено не було.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим із того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність прямого умислу, а саме свідомого небажання особи проходити медичний огляд за наявності законних підстав для його проходження та за відсутності порушень зі сторони працівника поліції, а також особи, яка проводить огляд, встановленого законом порядку проведення медичного огляду.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядком).

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначених вище вимог законодавства працівниками поліції дотримано не було.

Згідно з частиною 5 статті 266 КУпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджує факту вчинення даного правопорушення у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки його складено без дотримання відповідного процесуального порядку, з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Водночас сам по собі протокол не може бути достатнім і беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161, Series A заява № 25).

Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, може бути відеозапис події, головним завданням якого є фіксування доказів, які засвідчують факт правопорушення, що повинен бути документально доведений.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР до протоколу долучений диск із відеозаписом, із якого неможливо встановити повні обставини події, а саме від моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу на водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При відтворенні відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у медичному закладі, де в його присутності поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за п. 2.5 ПДР), при цьому пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній не висловлює, як і відповідно на відео не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження освідування.

Крім того, суд звертає увагу, що відеозйомка велася вибірково та не містить всіх важливих етапів провадження в адміністративній справі про порушення ПДР, як роз`яснення водієві його прав, суті правопорушення тощо, що свідчить про невідповідність відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вимогам Інструкції, який не може вважатися належним та допустимим доказом.

Поряд із тим, у протоколі не вказано свідків, які могли б підтвердити факт керування та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Інші беззаперечні та достатні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом і відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у матеріалах справи також відсутні.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136363 від 04.05.2023, схему місця ДТП, протокол прийняття заяви про кримінальне правопрушення та іншу подію, пояснення ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, оцінюючи які у сукупності, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

У фабулі протоколу вказано, що ОСОБА_1 , керуючи моторолером «FORTE TIGER», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати безпечне керування, в ході чого здійснив падіння з транспортного з транспортного засобу, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП України, відповідальність за цією нормою настає лише при порушенні водієм ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто наслідком є заподіяння шкоди особою, яка під час керування транспортним засобом порушила ПДР.

Відповідно до п. 1.10. ПДР, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, ДТП - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Натомість у протоколі, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вказано до яких наслідків призвело падіння ОСОБА_1 з мопеду, зокрема, кому чи чому саме цим заподіяно матеріальну шкоду, що свідчить про невідповідність фабули протоколу диспозиції ст. 124 КУпАП, яке є правопорушенням із матеріальним складом.

Аналізуючи викладені норми права та зважаючи на те, що жоден із визначених у диспозиції ст. 124 КУпАП об`єктів не отримав механічних пошкоджень, матеріальних збитків третім особам внаслідок падіння ОСОБА_1 не завдано, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу даного правопорушення.

Відомості, які зазначені у схемі ДТП, викликають сумніви у їх достовірності та правдивості, оскільки особи, які її підписали, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , присутність яких при складанні схеми заперечував ОСОБА_1 , незважаючи на неодноразові виклики у судове засідання не з`явилися, що враховуючи правові висновки, викладені у постанові Верховного суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023, суд розцінює як умисне неотримання судової повістки.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136362 від 04.05.2023, схему місця ДТП, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, пояснення ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, оцінюючи які, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У фабулі протоколу суть правопорушення викладена наступним чином: 04.05.2023 о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_1 у смт Теплик по вул. Аерофлотській, керуючи моторолером «FORTE TIGER», державний номерний знак НОМЕР_2 , скоїв ДТП, а саме з необережності впав із моторолера, чим порушив п. 2.10 «А» ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні, натомість у протоколі працівником поліції взагалі не зазначено про залишення ОСОБА_1 місця ДТП, а лише про його падіння з транспортного засобу, що вказує про невідповідність фабули протоколу диспозиції ст. 122-4 КУпАП, яку суд позбавлений права самостійно змінювати.

У разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 «а» ПДР).

Зважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наявність події і складу якого тісно пов`язана із диспозицією ст. 122-4 КУпАП, відтак відповідно відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за залишення місця ДТП.

Стосовно письмових пояснень ОСОБА_1 , наявних в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Саме по собі визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності є лише суб`єктивним ставленням до події, що відбулася, та не є безумовним доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних і допустимих, достовірних і достатніх доказів вини.

Виходячи з усталеної судової практики ЄСПЛ рішення від 25.04.2013 у справі «Еркапіч проти Хорватії», заява № 51198/08 із приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», тому суд вважає, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані безпосередньо у судовому засіданні, мають більше значення (пріоритет) для встановлення істини у справі, ніж письмові пояснення, які викладені працівником поліції та підписані ОСОБА_1 без ознайомлення з їх змістом, через розгубленість та необізнаність про свої права, як зазначив під час розгляду справи останній.

Долучені до протоколів рапорти поліцейського суд також не визнає допустимими доказами, оскільки відповідно до Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, рапорт належить до внутрішніх документів.

Разом із тим, суд підкреслює, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення, який офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як найважливіше джерело доказів, до якого висуваються певні вимоги.

На підставі протоколу, суд у сукупності з іншими належними та допустимими доказами, встановлює наявність чи відсутність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що дозволяє всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу та обґрунтовано застосувати адміністративне стягнення.

На виконання вимог ст. 256 КУпАП, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи, перевірити та зазначити у протоколі відомості, необхідні для вирішення справи та, поміж іншого, вказати нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суд звертає увагу на те, протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 містять дописування та виправлення, зокрема, у протоколах, складених за ст. 124 та 122-4 КУпАП, указані додатки до нього, тоді як у наданих особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, копіях протоколів (других примірниках) такі додатки відсутні, у протоколі за ст. 130 КУпАП зазначено про керування транспортним засобом о 4 годині, тоді як у копії протоколу о 1 годині, що вочевидь свідчить про виправлення часу вчинення правопорушення, у другому примірнику протоколу відсутнє посилання на порушення пункту 2.5 ПДР, про що зазначено в оригіналі протоколу, а також ряд інших суттєвих розбіжностей, які вказують на те, що після підписання протоколів ОСОБА_1 , поліцейським вносились до них зміни та додаткові записи, виправлялись відомості, що є недопустимим та суперечить Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, відповідно до якої усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Згідно п. 7 розд. ІІ цієї Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Виправлення, які допущені під час внесення записів до протоколу, до його підписання особою, стосовно якої його складено, повинні бути чітко посадовою особою виправлені та належним чином застережені (проставлена печатка та підпис посадової особи). Якщо ж такі виправлення заносяться в протокол після підписання його особою, відносно якої його складено, то відповідні виправлення із застереженням вносяться і в копію протоколу, який був виданий особі, відносно якої він складався.

Суд зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , схема місця та ДТП, як і інші долучені до протоколів документи, складені нерозбірливим почерком, є не у повній мірі читабельними, що подекуди утруднює встановлення їх змісту. Разом із тим, точний час вчинення даних адміністративних правопорушень неможливо достовірно встановити через розбіжності та протиріччя між даними протоколів, їх копій (других примірників)

відеозапису та інших письмових матеріалів, зокрема довідки Теплицької міської лікарні від 11.05.2023, показань свідка (лікаря) та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколах про адміністративні правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять достатніх, переконливих і беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, протоколи складено без дотримання вимог статті 266 КУпАП та зважаючи на те, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діянні ОСОБА_1 події і складу даних адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, 124, 122-4, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, 124, 122-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діянні події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя