Справа № 638/752/23
Провадження № 3/638/816/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,-

встановив:

17 січня 2023 року приблизно о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м.Харків, просп.Науки, буд.31/1, будучи повідомлений поліцейськими про проведення відносно нього превентивного заходу на підставі ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію», в порушення ст.62 ЗУ «Про НП» в категоричній формі відмовився самомостійно пред`явити та показати вміст особистих речей поліцейським, перешкоджав провести по його вбранню рукою з метою проведення поверхневої перевірки, на неодноразові вимоги полицейських пред`явити особисті речі не реагував, чим чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Надав суду письмові клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та письмові пояснення, в обгрунтування яких зазначив наступне. Так, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки з нього неможливо встановити, який саме поліцейський висував вимоги, неможливо перевірити наскільки законні були ці вимоги, а також в матеріалах справи відсутні докази про його агресивну поведінку або непокору. Також зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення права, передбачені ст.268 КУпАП йому роз`яснені не були, працівники поліції взагалі не пояснили причини наміру проведення відносно нього поверхневої перевірки, тільки пояснили, що перевірка проводиться оскільки ним було скоєно адміністративне правопорушення, за яке вже була винесена постанова. Вважає, що у поліцейського не було законних підстав для проведення поверхневої перевірки. Крім того, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки все ж таки поліцейські провели його огляд та огляд особистих речей, під час якого він жодного опору не чинив, самостійно показав вміст особистих речей. Під час такого огляду поліцейським жодного забороненого предмета виявлено не було, про що свідчить протокол огляду речей. Також зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на відеодокази, які додані до протоколу, а отже останні не можуть вважатися належними та допустимими доказами по справі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кубай Ю.М. в судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що надав письмове клопотання. В обгрунтування клопотання зазначає, що відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи. Однак, на неодноразові вимоги ОСОБА_1 повідомити підстави проведення поверхневої перевірки поліцейський не реагував. Також вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме норми закону були порушені ОСОБА_1 .

За клопотанням ОСОБА_1 здійснювалось фіксування судових засідань по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення захисника, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

ОСОБА_1 та його захисник посилались на те, що співробітники поліції не мали законних підстав для застосування такого превентивного заходу як поверхнева перевірка, суд зазначає наступне.

Суд зазаначає, що статтею 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції, серед яких є: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 1 статті 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати такі превентивні заходи, як перевірка документів особи, опитування особи, поверхнева перевірка і огляд, зупинення транспортного засобу, вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території, обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю, проникнення до житла чи іншого володіння особи, перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб, поліцейське піклування.

Частиною 2 статті 34 вказаного Закону визначено, що поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Як вбачається з матеріалів відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, як на підставу застосування відносно ОСОБА_1 такого превентивного заходу, як поверхнева перевірка, співробітник поліції послався на те, що при встановленні особи ОСОБА_1 при винесенні на останнього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 127 КУпАП, було виявлено, що на останнього зареєстрований спеціальний засіб для відстрілу гумовими снарядами несмертельної дії, дозвіл на носіння якого, згідно бази данних був прострочений, та такий засіб може нести загрозу здоров`ю оточуючих.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога поліцейського провести поверхневий огляд ОСОБА_1 відповідає вимогам законодавста та була чітко озвучена останньому, а отже посилання ОСОБА_1 на неповідомлення поліцейським причин проведення такої перевірки є безпідставними та спростовуються материалами справи.

При цьому суд не бере до уваги зауваження ОСОБА_1 та його захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на відеоматеріали, які додані до протоколу, а отже останні не можуть прийматись судом як доказ, оскільки в судових засіданнях ОСОБА_1 особисто наполягав на їх досліджені, надавав коментарі, а також зауважував, які саме фрагменти відеозапису слід дослідити під час судового засідання.

Відповідальність за статтею 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Дослідивши матеріали відеозапису, судом в повній мірі встановлено, що співробітником поліції Охапкіним Є.Є. неодноразово висувались вимоги ОСОБА_1 надати можливість провести поверхневий огляд, на що останній відмовлявся. При цьому з відеозапису з нагрудних камер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, в тому числі право на захист та право надавати пояснення та заявляти клопотання.

Враховуючи викладене, порушення ОСОБА_1 статті 185 КУпАП виражалось у відмові від виконання наполеглевих, неодноразово повторених вимог поліцейського провести поверхневий огляд останнього.

При цьому, щодо посилання ОСОБА_1 на те, що врешті працівники поліції провели огляд його та його особистих речей, на що він жодного опору не чинив, суд зазначає наступне.

Згідно протоколу огляду речей від 17.01.2023 року, інспектором роти 1 батальйону 4 УПП у м.Харкові ДПП старшим лейтенантом поліції Охапкіним Є.Є. у відповідності до ст.ст. 264, 265 КУпАП проведено огляд речей, що знаходились у ОСОБА_1 .

Статтею 264 КУпАП передбачено, що особистий огляд може провадитись уповноваженими на те посадовими особами Служби безпеки України, органів Національної поліції, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, воєнізованої охорони, цивільної авіації, митного органу і органів прикордонної служби, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, а у випадках, прямо передбачених законами України, також і інших органів. Особистий огляд може провадитись уповноваженою на те особою однієї статі з оглядуваним і в присутності двох понятих тієї ж статі. Огляд речей може провадитись уповноваженими на те посадовими особами Служби безпеки України, органів Національної поліції, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, воєнізованої охорони, цивільної авіації, митного органу, органів прикордонної служби, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, природоохоронних органів, державними інспекторами з питань інтелектуальної власності, органів лісоохорони, органів рибоохорони, органів, що здійснюють державний нагляд за додержанням правил полювання, а у випадках, прямо передбачених законами України, також і інших органів. При вчиненні порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу уповноважені на те посадові особи органів, які здійснюють державний нагляд за додержанням правил полювання, органів рибоохорони, а також поліцейські, військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України можуть провадити в установленому порядку огляд транспортних засобів. Огляд речей, ручної кладі, багажу, знарядь полювання і лову риби, добутої продукції, транспортних засобів та інших предметів здійснюється, як правило, у присутності особи, у власності (володінні) якої вони є. У невідкладних випадках зазначені речі, предмети може бути піддано оглядові з участю двох понятих під час відсутності власника (володільця). Про особистий огляд, огляд речей складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання.

При цьому, підставами для проведення особистого огляду і огляду речей особи можуть бути: особа вчинила або вчиняє адміністративне правопорушення; особа має характерні ознаки правопорушення на тілі, одязі тощо; третя особа вказала, що конкретна особа вчинила правопорушення; наявне орієнтування на особу, яка вчинила правопорушення.

Аналіз вищевикладеного надає підстави дійти висновку, що особистий огляд ОСОБА_1 та огляд його речей був застосований в якості заходу забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення, яке виразилось в невиконанні законної вимоги поліцейського провести поверхневу перевірку останнього. Таким чином, примусовий огляд, який був застосований до ОСОБА_1 є наслідком непокори останнього законній вимозі поліцейського, що є завершеним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Враховуючи викладене, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, обставини вчинення останнім вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №228088 від 17.01.2023 року, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій та є одним із джерел доказів, протоколом огляду речей від 17.01.2023 року, даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ст.185 КУпАП, усі доводи останнього спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із скаргою в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва. Таких доказів матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 185, 251,266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 136 (сто тридцять шість) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 272 (двісті сімдесят дві) гривні.

На підставі ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Повний текст постанови проголошений 17.04.2023 року о 11 годині 00 хвилин.

Суддя: Д.В. Цвірюк