КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/875/23 Головуючий 1-ї інстанції: Буцмак Ю.Є.
Провадження №33/824/2010/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Загороднім С.А., за участю: захисника - Лютого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лютого О.В. на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП та застосованодо нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривень80 коп.. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП. Окрім цього адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 25.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до адвоката за правовою допомогою. 01.03.2023 року адвокат подав до суду заяву про отримання копії постанови. В Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова була оприлюднена 06.03.2023 року. В цей же день копія постанови була отримана адвокатом в суді. Вважає, що за таких умов останнім днем для подачі апеляційної скарги було 16.03.2023 року та є підстави для поновлення процесуального строку. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження того, що водій здійснював рух на транспортному засобі, відео з нагрудної камери не підтверджує вказаного факту, а підтверджує наявність авто, яке стояло на узбіччі, який навіть неможливо ідентифікувати. Суд не взяв до уваги, що довідка про визначення повторності порушення ПДР не містить необхідних реквізитів, а витяг з ІПНП не підтверджує факту набрання постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області № БАВ/152722 законної сили. Також відсутнє підтвердження про відкриття виконавчого провадження на підставі наведеної постанови. Матеріали справи не містять даних про підстави зупинки. Судом не враховані вимоги практики ЄСПЛ про те, що розгляд адміністративних правопорушень прирівнюється до кримінального процесуального законодавства. Суд не перевірив і не надав оцінки правомірності зупинки транспортного засобу, що є підставою вважати наступні дії неправомірними. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційної скарги, вважаю, що вказане клопотання підлягає задоволенню, а апеляційний строк - поновленню, підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено. Встановлено, що останнім днем апеляційного оскарження постанови було 06.03.2023 року. Однак, 24.02.2023 року ОСОБА_1 уклав договір з адвокатом про надання правової допомоги 25.02.2023 року. 01.03.2023 року захисник звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та надання йому копії постанови. 06.03.2023 року адвокат Лютий О.В. отримав копію оскаржуваного ним судового рішення та 10.03.2023 року направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу. В судовому засіданні апеляційного суду адвокат додатково пояснив, що отримав копію постанови 06.03.2023 року, коли дізнався про виготовлення повного тексту судового рішення. Враховуючи наведене, а також те, що пропущений строк є незначним та договір з захисником був укладений вже після постановлення судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання адвоката про поновлення апеляційного строку. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами. Судом першої інстанції встановлено, що 29.12.2022 о 06 год 20 хв на а/д 05 Київ-Одеса 76 км водій ОСОБА_1 здійснював рух на т.з. Ford Focusд.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 21.06.2022 Васильківським міськрайонним судом на один рік був позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, правопорушення вчинено повторно протягом року, 30.08.2022 постановою серії БАВ 152722 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП, за що відповідальність передбачена ст. 126 ч. 5 КУпАП. Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року. Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується довідкою інспектора БПП в м. Біла Церква Горбенко Я. щодо визначення повторності порушення ПДР від 29.12.2022, витягом з ІПНП, рапортом поліцейського БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області Донченка О. від 29.12.2022, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 477967 від 29.12.2022. З матеріалів справи встановлено, що 21.06.2022 року постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 30.08.2022 року ОСОБА_1 постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області серії БАВ № 152722 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до витягу з ІПНП постанову направлено до органу державної виконавчої служби за № 25646 від 17.09.2022 року. 29.12.2022 року ОСОБА_1 був повторно протягом року зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Згідно постанови суду ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, підтвердив, що все сталося як зазначено у протоколі. 29.12.2022 року керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, ОСОБА_1 знав, що постановою суду він був позбавлений права керування транспортним засобом на один рік, а також був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що свідчить про усвідомлене повторне вчинення ним правопорушення. Сторона захисту, посилаючись на те, що довідка про визначення повторності порушення ПДР не містить необхідних реквізитів, а витяг з ІПНП не підтверджує факту набрання постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області № БАВ №152722 законної сили, не спростувала встановлені судом першої інстанції обставини, не надала доказів оскарження постанови Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області № БАВ №152722. Крім того, відповідно до відеозапису ОСОБА_1 не заперечував того факту, що стосовно нього було складено попередньо постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Доводи адвоката, який стверджує про відсутність підтвердження того, що водій здійснював рух на транспортному засобі, не узгоджуються з показаннями самого ОСОБА_1 , наданими в суді першої інстанції, відповідно до яких він підтвердив факт керування ним транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі. Крім того, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського під час розмови співробітника поліції з ОСОБА_1 , останній не заперечував, що він був водієм. Захисник зазначає, що суд не перевірив і не надав оцінки правомірності зупинки транспортного засобу, що є підставою вважати наступні дії неправомірними. Проте апеляційний суд не може погодитися з такими доводами адвоката, оскільки відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського зупинитися та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Згідно положень п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення, що і було встановлено в даному випадку за результатами перевірки, оскільки ОСОБА_1 повторно протягом керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування. З огляду на встановлені обставини висновки суду першої інстанції є вмотивованими та апеляційні доводи їх не спростовують. Підстав для надання іншої правової оцінки доказам, як про це вказує захисник з посиланням на практику ЄСПЛ, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено. Апеляційний суд враховує, що «Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancisv. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02). Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Лютого О.В. про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити. Апеляційну скаргу захисника Лютого О.В. залишити без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева