Головуючий у суді першої інстанції: Жмудь В.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №759/17497/22

провадження №33/824/2421/2023

15 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Майоровим Сергієм Володимировичем, на постанову Святошинського районного суду від 28 березня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду від 22 березня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 25 серпня 2022 року о 02 год. 45 хв. керував транспортним засобом «Lexus LS 460», д.н.з НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по пр. Перемоги, 83 в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Alcotest Drager 7510», прилад ARMF-0340, результат складає - 2.37 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2,9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Майоров С.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Апелянт не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги,зазначає про те, факт керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 не підтверджений об`єктивними, належними та допустимими доказами. Відповідно не має факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , з цього виникає і питання законних підставі про зупинку транспортного засобу, якщо така була. Факту законності зупинки транспортного засобу також не зафіксовано. В даному випадку, доказів того, що автомобіль «Lexus LS 460», д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 був зупинений у законний спосіб, відсутні. Факт зупинки транспортного засобу не зафіксований на відеокамеру поліцейського та відеозапис є неповним, що не відображає весь час спілкування ОСОБА_1 з поліцейським.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначає, що на відеозапису є момент, коли ОСОБА_3 після отримання результатів тесту зазначив, що «Винен», але у чому саме винен, це питання поліцейський не з`ясовує більш детально, та в подальшому вимикає відеозапис, тому викликає розумний сумнів визнання вини ОСОБА_4 саме в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому що в подальшому, в протоколі серії ААД №155136, що складається через 2 хвилини після вимкнення відеозапису, поліцейським ставляться позначки, про те, що ОСОБА_3 відмовився від підписів, тимчасовий дозвіл на керування йому не видавався, та документи не вилучались. Факт відмови від підписання протоколу з його боку на відео не зафіксований та є таким, що не узгоджується з зафіксованою поведінкою ОСОБА_5 .

Матеріали адміністративного провадження не містять письмових та інших доказів відсторонення ОСОБА_5 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, та його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі. На дослідженому відеозаписі, є тільки розмова поліцейського про можливе в подальшому намагання переміщення транспортного засобу в інше місце та його заява що автомобіль нормально стоїть. Тобто, чи дійсно він був відсторонений від керування транспортним засобом чи ні, це питання залишилось не з`ясованим та недоведеним.

Також в своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому його прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, окрім того, йому не роз`яснені наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує на те, що поліцейський до протоколу про адміністративне правопорушення не надав дозволу повноважних осіб, на виїмку з нагрудної камери та на CD диск відеозапису подій, які відбувались 25 серпня 2022 року. При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №155136 від 25 серпня 2022 року недодано доказів, що саме поліцейський Голоколосов Є.О. , або інша особа є - тією відповідальною особою, якому згідно з п.6 Інструкції № 1026 надано дозвіл на копіювання та видачу цього відеозапису, та не надано доказів, що відповідна відмітка робилась у Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів, що ставить під сумнів законність копіювання та видачі долученого до протоколу відеозапису з нагрудної камери саме поліцейському Юхименку Миколі або іншій осіб, а відтак, докази, які зібрані з порушенням порядку встановленого законом, - є недопустимими

В судове засідання ні ОСОБА_3 , ні його захисник адвокат Майоров С.В. не з`явились. Про день, час та місце засідання суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 - адвокат Майоров С.В. повідомлялися у встановленому законом порядку, однак, в жодне судове засідання ОСОБА_3 та його захисник Майоров С.В. не з`явились.

Так, про розгляд справи 25 травня 2023 року адвокат Майоров С.В., будучи повідомлений належним чином засобами телефонного зв`язку за вказаним ним у скарзі номером телефону, до суду не з`явився. Судове засідання, що призначено на 25 травня 2023 року на 9 год. 45 хв., за клопотанням захисника Майорова С.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його занятістю у розгляді іншої справи в Голосіївському районному суді м.Києва, було відкладено на 15 червня 2023 року на 9 год.45 хв.

В день розгляду 15 червня 2023 року захисник Майоров С.В. повторно подав заяву про перенесення розгляду у зв`язку з участю в той же день та час у іншому судовому процесі у Красногвардійському районному суді м. Дніпро.

Причини неявки адвоката Майорова С.В. в два судові засідання є однаковими, зайнятість в інших судових процесах.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки ОСОБА_5 та його захисника Майорова С.В. з таких міркувань.

По-перше, посилаючись на неможливість явки до апеляційного суду з огляду на зайнятість у розгляді справ в інших судах, захисник Майоров С.В. не надав відповідних документів, що підтверджують його участь в судових процесах. У Витягах з сайту судової влади, наданих адвокатом разом з клопотаннями, інформація щодо участі адвоката Майорова С.В. в розгляді справ відсутня. Від самого ОСОБА_5 протягом всього розгляду справи не надходило жодних клопотань щодо відкладення розгляду справи або неможливість присутності в судовому засіданні в зазначені дати.

По-друге, сам ОСОБА_5 та його захисник Майоров С.В. не були позбавлені можливості порушити перед судом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

По-третє, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

По-четверте, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, зважаючи на недоведеність поважності причин не прибуття в судове засідання адвоката Майорова С.В., відсутності будь-яких заяв з боку ОСОБА_1 , суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника адвоката Майорова С.В., які не з`явився в судове засідання, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги та письмові пояснення, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 25 серпня 2022 року о 2 год.45 хв., під час комендантської години, керував транспортним засобом «Lexus LS 460», д.н.з НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками патрульної поліції по пр..Перемоги, 83 в м.Києві. Під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі - у лікаря - нарколога, на що останній погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», приладARMF-0340, результат якого показав 2.37 проміле. При цьому, на відеозапису зафіксовані слова ОСОБА_1 «винен» після отримання результатів огляду на стан сп`яніння. У подальшому, ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 155136 від 25 серпня 2022 року, який складений стосовно ОСОБА_1 ; тест № 639 від 25 серпня 2022 року, зроблений за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510», ARMF-0340, результат якого складає 2.37 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25 серпня 2022 року; відео з нагрудної камери інспектора УПП в м. Києві ДПП, яке міститься на диску DVD-R; копії свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 13.09.2022 та 09.09.2021; копію сертифікату перевірки типу газоаналізатора «Alcotest Drager»; копію сертифікату відповідності.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не зафіксований та відсутні належні докази, які би підтверджували факт керування ним транспортним засобом, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

При цьому, суд зазначає, що долучений до матеріалів справи в якості доказу оптичний диск з відеозаписом із нагрудної камери патрульного поліцейського було виготовлено у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у справі про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на вказаній камері в електронному вигляді у виді файлу.

В апеляційній скарзі не оспорюються зафіксовані на відео обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 , а лише ставиться під сумнів факт визнання ОСОБА_1 своєї винуватості після отримання результатів огляду на стан сп`яніння.

Крім того не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції і доводи сторони захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_5 , вимогам КУпАП та положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941, а саме те, що не зафіксовано факту відмови від підписання даного протоколу та факту роз`яснення йому його прав.

Так відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З аналізу вказаних положень та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол відповідає зазначеним вимогам, в ньому зазначені дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол (із зазначенням прізвища та ініціалів); відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , місце вчинення, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення а саме те, що ОСОБА_5 25 серпня 2022 року о 02 год. 45 хв. керував транспортним засобом «Lexus LS 460», д.н.з НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по пр. Перемоги, 83 в м. Києві з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Alcotest Drager 7510», прилад ARMF-0340, результат складає - 2.37 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2,9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала, в протоколі зазначено про роз`яснення ОСОБА_8 положень ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та зазначено, що така особа відмовилася від підписання даного протоколу.

Отже, сам запис у протоколі про адміністративне правопорушення про відмову від підписання порушником даного протоколу та запис щодо роз`яснення йому прав є підтвердженням таких дій не спростовує наявність в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи наявність в матеріалах справи значної кількості доказів на підтвердження доведеності вини ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом є безпідставними, оскільки жодних доказів на підтвердження своєї позиції останнім не надано. Дані твердження апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому не зафіксовано заперечень ОСОБА_1 щодо факту керування ним транспортним засобом та непогодження з проведеним оглядом на місці зупинки та його результатами.

Також, дії працівників поліції щодо зупинки ОСОБА_1 були правомірними у зв`язку з тим, що на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан і у м.Києві діяла комендантська година з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., а сам ОСОБА_1 був зупинений о 02 год. 45 хв., тобто під час комендантської години.

Всі інші доводи, викладені в апеляційній скарзі мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_8 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Святошинського районного суду від 28 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Майоровим Сергієм Володимировичем, залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду від 28 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна