Провадження № 33/801/348/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Медвецького С. К.,

за участю:

секретаря судового засідання Обертун Н. М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

адвокатів: Покоєвича А. О., Головчука В. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 496 грн 20 коп.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 14 листопада 2021 року о 16:30 год у громадському місці дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , останній, з власної ініціативи та в присутності інших осіб, виражався нецензурною лайкою, застосовував до ОСОБА_2 фізичне насильство, висипав на останнього побутове сміття, яке виносив із власної квартири та розбив лобове скло в автомобілі «Volkswagen Passat В5», д. н. з. НОМЕР_1 .

Постанова суду мотивована тим, що ОСОБА_1 у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою та з хуліганським мотивів пошкодив майно ОСОБА_2 . Отже, вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

24 березня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права;

суд першої інстанції неповно та однобічно з`ясував обставини справи і дійшов помилкового висновку про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП;

матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у його діях ознак дрібного хуліганства;

суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, оскільки ст. 268 КУпАП передбачає розгляд справи за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до статті 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Установлено, що розгляд справи проведено судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 .

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 отримав копію постанови суду першої інстанції 18 березня 2023 року, а апеляційну скаргу подав 24 березня 2023 року.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як слідує з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді цієї справи суддя місцевого суду не в достатній мірі дослідив всі обставини вчиненого правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми слідує, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення статтею 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

У свою чергу, порушення права сторони на участь у розгляді її справи являє собою порушення права на справедливий розгляд справи судом, яке захищено згідно пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Суд першої інстанції проводив судове засідання без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які були належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Захисник Яковишенка В. М. завчасно подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду з 07 березня 2023 року на іншу дату через хворобу ОСОБА_1 , який потребував лікування, що підтверджується відповідною довідкою з лікарні.

Апеляційний суд не може погодитися з рішенням суду першої інстанції, зважаючи на те, що частина 2 статті 268 КУпАП встановлює імперативну необхідність присутності при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП, а у разі ухилення від явки на виклик судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути піддано приводу. Однак, суд першої інстанції, без вжиття заходів для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув справу у її відсутність.

З урахуванням цього, слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ч. 1 ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

З огляду на викладене постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року слід скасувати з прийняттям нової постанови.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт сьомий частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Частиною сьомою статті 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи слідує, що постановою дізнавача відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 12 грудня 2022 року закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 296 КК України.

Оскільки, з часу закриття кримінального провадження, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з цим, при розгляді справи судом апеляційної інстанції не проводиться дослідження доказів у справі та не вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Так, після спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП суд апеляційної інстанції позбавлений можливості досліджувати та давати будь-яку оцінку доказам у справі, а також встановлювати наявність вини особи у скоєному.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст. 173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року скасувати.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький