3/441/384/2023 441/697/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.04.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали справи, що надійшли з ВнП № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2023 близько 09 год. 50 хв. на 5 км + 500 м об`їзної дороги м. Городок водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Alcotest Drager 6820, результат позитивний 1.97 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 достовірно відомо про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також про місце розгляду справи, про що він розписався особисто у протоколі про адміністративне правопорушення, однак він не цікавиться провадженням у справі, що в свою чергу дає правові підстави для висновку про зловживання своїми процесуальними правами та свідчить про затягування розгляду справи по суті.

З метою уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 474126 від 26.03.2023, результатом тестування на алкоголь спеціальним технічним пристроєм Drager alcotest 6820 від 04.03.2023 за № 1474, іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є такий вид адміністративного стягнення як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, в силу ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (пят`сот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя О.І. Ференц