Справа № 450/1137/22 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А
Провадження № 33/811/402/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Соловйова Дмитра Ігоровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою судді, 12 квітня 2022 року о 23 год. 40 хв. на автодорозі Львів Меденичі 6 км + 700 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Працівниками поліції велась безперервна відеозйомка з нагрудних відеореєстраторів (боді камери). Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Соловйов Д.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку захисник зазначає, що оскаржену постанову на свій e-mail він отримав під час ознайомлення з матеріалами справи лише 2 березня 2023 року. ОСОБА_1 цієї постанови не отримував взагалі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції неправильно зазначив місце вчинення правопорушення, однак суддя місцевого суду цієї обставини не дослідив узагалі.

Як зазначає апелянт, на місці зупинки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; просив провести такий огляд у найближчому медичному закладі, у чому йому незаконно відмовили. При цьому працівник поліції проігнорував прохання ОСОБА_1 надати йому сертифікат приладу, яким повинен був проводитись огляд на стан сп`яніння. Також співробітник поліції проігнорував прохання ОСОБА_1 про надання йому можливості скористатись правовою допомогою та дочекатись адвоката.

На переконання сторони захисту, працівники поліції не в повній мірі дотримались вимог статей 1, 7, 251, 252, 280 КУпАП, що було залишено без уваги суддею суду першої інстанції. Відтак оскаржена постанова суду є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушення вимог чинного КУпАП. За наведеного, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження, у його діях відсутній склад вказаного правопорушення, що є безумовною підставою для закриття провадження у цій справі.

У судове засідання 10 квітня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , а також його захисник Соловйов Д.І., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується телефонограмами та довідками про доставку SMS, не з`явились, про поважність причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає, що неявка ОСОБА_1 та його захисника Соловйова Д.І. не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржуване рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року адвокат Соловйов Д.І. отримав 2 березня 2023 року, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААБ №259648 від 13 квітня 2022 року (а.с. 1) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

З огляду на наведені ознаки, у працівника поліції виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився, відтак твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд у медичному закладі не ґрунтується на матеріалах справи. Окрім цього, факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, у тому числі і в медичному закладі, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3, 4).

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З приводу місця вчинення правопорушення, то, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №259648 від 13 квітня 2022 року, таке було вчинене на автодорозі «Львів - Меденичі 6 км + 700 м», що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Стороною захисту в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 взагалі не був у тому районі, однак жодних даних, які б підтверджували цей факт, апеляційному суду не надано. Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечень стосовно місця вчинення правопорушення не висловив. Не ставилось таке під сумнів і свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були безпосередніми очевидцями події. За наведеного, висловлені захисником доводи свого підтвердження не знайшли.

Твердження апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 через те, що останній виявляв бажання скористатись правовою допомогою, є безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП не передбачено присутності захисника під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому ч. 1 ст. 271 КУпАП встановлено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як слідує з матеріалів справи, захист інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснює адвокат Соловйов Д.І., тим самим право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист було дотримано.

Не є слушними доводи адвоката щодо ненадання ОСОБА_1 сертифікату відповідності алкотестера, оскільки надання цього документу передбачено лише в тому випадку, якщо особа, що проходить огляд, просить про його надання. Таких вимог з боку ОСОБА_1 у справі не зафіксовано (протилежного судом не встановлено).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату Соловйову Дмитру Ігоровичу строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Соловйова Дмитра Ігоровича в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк