Справа № 390/1742/22
Провадження № 3/390/80/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2023 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Бойко І.А.,

при секретарі Пікущій І.М.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Осєтрова В.І.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 189361 від 15.12.2022, ОСОБА_1 , 15.12.2022 о 19.23 год. на автодорозі Т1205, 9 км, керував транспортним засобом ВАЗ 211120, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, бліде обличчя, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився в присутністі двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України.

Згідно ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Осєтров В.І. заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому зазначив, що ОСОБА_1 офіційно працює водієм таксі та має відповідну ліценізію. 15.12.2022 у вечірній час він виконував замовлення та перевозив пасажирів з м. Кропивницький в с. Аджамка. Перший раз був зупинений працівниками поліції та після первірки документів продовжив рух. Через деякий час знову був зупинений працівниками поліції, які повідомили ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонували проїхати в медичний заклад для визначення стану наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_2 не погодився на проведення такого огляду, оскільки перевозив пасажирів. Крім того, ознаки наркотичного сп`яніння зазначені, в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають тим, які зазначені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також ОСОБА_1 нележним чином не відсторонено від керування транспортним засобом, а тому захисник просить закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано наступні матеріали.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 189361 від 15.12.2022, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписи з відео-реєстратора працівників поліції, які досліджено у судовому засіданні, де зафіксовано зупинку автомобіля ВАЗ 211120, державний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_1 та подальшу його розмову з працівниками поліції. Під час розмови поліцейський пропонував останньому пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, а ОСОБА_1 в свої чергу зазначав, що не відмовляється від проходження такого огляду.

Суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися, під час написання своїх пояснень не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеній в постанові від 27.06.2019 року в справі № 560/751/17.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства ознаками наркотичного сп`яніння є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Разом з цим працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 189361 від 15.12.2022 стосовно ОСОБА_1 зазначені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як почервоніння очей, бліде обличчя, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці.

Такі ознаки, як «почервоніння очей, бліде обличчя» не є ознаками наркотичного сп`яніння у відповідності до п.4 Розділу І Інструкції №1452/735, яка визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є зокрема почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, такі ознаки, як почервоніння очей, бліде обличчя не може вважатись ознакою наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки чинним законодавством передбачено, що блідість обличчя у особи має бути неприродна, а такої ознаки як почервоніння очей взагалі законодавством не передбачено.

Більше того, з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, висловлював свої заперечення, а його поведінка цілком відповідала обстановці.

Відповідно до положень ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вказані норми закону, необхідно зробити висновок, що працівники поліції, після встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, були зобов`язані відсторонити його від керування транспортним засобом та тимчасово затримати транспортний засіб "ВАЗ 211120, державний номер НОМЕР_1 , шляхом його блокування, таким чином не допустивши водія до керування для продовження руху, про що складається відповідний акт.

Всупереч наведеному в протоколі не зазначено, що ОСОБА_2 відсторонений від керування транспортним засобом.

В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_5 , в якій зазначено, що він зобов`язується доставити вказаний вище транспортний засіб за адресою: вул. Петропавлівська, 33, м. Кропивницький, проте вимога закону в частині складання акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, - не виконана, отже матеріали справи не містять достатніх даних про відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Також суд критично ставиться до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 отримував таке направлення.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Крім того, судом прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 не погодився проходити огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки він, працюючи водієм таксі, перевозив в цей час пасажирів.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі ААД № 189361.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладені обставини свідчать про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130,247,279, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко