Справа № 308/14/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.04.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджену щодо громадянина Данії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Королівство Данія, працює керівником представництва «VERENERGY B.V.», місце проживання АДРЕСА_1 ) тимчасово проживає АДРЕСА_2 , , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, за апеляційною скаргою в.о. заступника начальника Р. Данів на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 січня 2023 року,
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 січня 2023 року громадянина Королівства Данії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним діяння, оголосивши усне зауваження.
Провадження по справі про притягнення громадянина Королівства Данії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України закрито.
Формою проходження митного контролю гр. Королівства Данії ОСОБА_3 обрав порядок проходження митного контролю «зелений коридор» та надав паспорт гр. Данії для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 03.07.2019 органом RANDERS KOMMUNE, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 12.03.2018, посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_6 від 29.08.2022, «Контрольний талон» для проходження по зеленому коридору, Сертифікат Закарпатської ТПК № 2100-22-1542 від 25.11.2022, заяву до Закарпатської митниці від 23.11.2022, Рахунки-фактури №№348 від 03.03.2020, 452 від 14.12.2020, 578 від 09.08.2021, 781 від 10.02.2022, акти виконаних робіт №№ 348 від 11.12.2020, 452 від 07.08.2021, 578 від 09.02.2022, 781 від 21.11.2022, Довідки № 348 від 11.12.2020, 452 від 07.08.2021, 781 від 21.11.2022, 578 від 09.02.2022.
Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ України, внаслідок чого встановлено, що 11.04.2019 о 18 год. 37 хв. року через пункт пропуску "Краківець-Корчова» Львівської митниці гр. Королівства Данії Nafshi ОСОБА_5 у режимі «тимчасового ввезення до 1 року» ввіз на митну територію України легковий автомобіль «PORSCHE», модель «968», реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , win- НОМЕР_2 .
Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, в ході опитування гр. Королівства ОСОБА_4 було з`ясовано, що 11.04.2019 року даний транспортний засіб слідував на митну територію України з метою тимчасового ввезення відповідно до ч. 1 ст. 380 Закону України від 13.03.2012 року № 4495-VI.
У відповідності до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митним органом з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Згідно ч. 2 ст. 380 МКУ, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.
Згідно ч. 6 ст. 380 МКУ, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Відповідно до ч. 5 ст. 380 МКУ, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.
Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій).
22.08.2019 набрали чинності зміни до статті 481 МК України, згідно із Законами України від 08.11.2018 №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 №2725-VIII «Про несення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до ч. 4 ст. 380 МКУ, строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Одночасно, до Закарпатської митниці з проханням продовження попередньо встановленого терміну тимчасового ввезення вищезазначеного транспортного засобу гр. Королівства ОСОБА_4 звернувся 24.11.2022.
Станом на 21 год. 06 хв. 25.11.2022 строк тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «PORSCHE», модель «968», реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , win НОМЕР_2 в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» перевищено більше ніж на тридцять діб.
В своєму письмовому поясненні гр. Королівства ОСОБА_4 вказав, що даний транспортний засіб ним було ввезено 11.04.2019 через пункт пропуску "Краківець-Корчова» Львівської митниці та не вивезено по причині поломки вищезазначеного автомобіля.
Вартість вищезазначеного автомобіля згідно мережі «Інтернет» складає 13 500 Євро, що на 25.11.2022 складає складає 513 966,60 грн. (п`ятсот тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість грн. 60 коп).
Таким чином, громадянин гр. Королівства ОСОБА_4 перевищив встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля «PORSCHE», модель «968», реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , НОМЕР_7 , більше ніж на тридцять діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі в.о. заступник начальника Закарпатської митниці Р. Данів вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з необ`єктивністю її розгляду. При цьому, на думку апелянта, судом не досягнуто передбаченої ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи у дусі додержання законів та задля запобігання вчиненню нових правопорушень. Просить постанову суду скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та призначити йому стягнення згідно санкції статті.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) при вищезгаданих обставинах вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
Вивчивши матеріали справи, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) наявний склад правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, проте відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Що ж стосується накладення стягнення, то згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
У ст. 22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
При вирішенні питання про накладення стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст.ст. 22, 23, та 33 КУпАП. Зокрема, характер вчиненого правопорушення, невисоку суспільну небезпеку, його особу, а саме те, що такий вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, та що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам.
Суд першої інстанції врахував, що причиною вчинення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) правопорушення стало неможливість вивезення транспортного засобу з митної території України, у зв`язку технічною поломкою транспортного засобу. Це підтверджується копією діагностичного листа автомобіля №348 від 03.03.2020, копією рахунку-фактури №348 від 03.03.2020, копією рахунку-фактури №781, від 10.02.2020, копією рахунку-фактури №578 від 09.08.2021, копією рахунку-фактури №452 від 14.12.2020, копією акту виконаних робіт №578 від 09.02.2022, копією акту виконаних робіт №781 від 21.11.2022, копією акту виконаних робіт №348 від 11.12.2020, копією акту виконаних робіт №452 від 07.08.2021, копією довідки №452 від 07.08.2021, копією довідки №578 від 09.02.2022, копією довідки №781 від 21.11.2022, копією довідки №348 від 11.12.2020 (а.с. 13,14,15,16,17,18,19,20,21,22,23,24).
У протоколі про порушення митних правил описані ці пояснення, їх достовірність під сумнів не поставлено, однак ніякої оцінки їм не надано.
Враховуючи наведене, на переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень. Підстав ставити під сумнів висновок суду першої інстанції у цій частині у суді апеляційної інстанції не виявлено.
За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Р. Данів залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош